Справа № 309/1172/20
Провадження № 1-кс/307/908/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 11 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000007 від 01 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження. Скарга мотивована тим, що 01 січня 2018 року старшим слідчим СВ Хустського ВП було розпочато кримінальне провадження. 11 липня 2019 р. старшим слідчим СВ Хустського ВП ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що постанова слідчого є незаконною та безпідставною, прийнята передчасно. Також зазначає, що не виконано вказівок ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2018 року, фактичні обставини слідством не встановлені, а кримінальне правопорушення не розслідувалось взагалі, ОСОБА_3 просить поновити строк звернення до суду та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив поновити строк звернення до суду та задовольнити скаргу з наведених у ній підстав, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 11 липня 2019 року прийнята передчасно та незаконно.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином, що у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, перевіривши обгрунтованість скарги матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.
Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч.5 ст.110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Встановлено, що постановою слідчого СВ Хустського відділу поліції ГУ Національної поліції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 11 липня 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 01 січня 2018 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Так, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Однак винесену слідчим оскаржувану постанову вважати такою, що відповідає вимогам кримінального закону та є мотивованою та обґрунтованою вважати не можна виходячи з наступного.
Згідно ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено та скасовано постанову слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 24 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 01 січня 2018 року.
Проте, вище зазначену ухвалу суду від 10 грудня 2018 року виконано не в повній мірі, зокрема досудове розслідування кримінального правопорушення здійснено неповно, оскільки не встановлено всі обставини справи, не досліджено усі докази, крім того постанова про закриття кримінального провадження не містить відомості про статтю кримінального кодексу, за якою проводилось досудове розслідування.
Закриваючи кримінальне провадження за №0000007 від 01 січня 2018 року та виносячи постанову від 11 липня 2019 року за відсутністю складу кримінального правопорушення в оскаржуваній постанові слідчим не наведено за якою нормою закону про кримінальну відповідальність здійснювалося провадження, та не зазначено, у чому полягає відсутність складу.
Фактично слідчим винесено оскаржувану постанову формально. У постанові жодним чином не надано оцінки доводів скаржника.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора постановляється ухвала, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора у випадку визнання його незаконним.
Згідно ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа « Ассенов та інші проти Болгарії » ). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах « Танрікулу проти Туреччини » та «Ґюль проти Туреччини»).
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відтак, враховуючи вищенаведене, слідчим СВ Xустського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 винесено постанову від 11 липня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 01 січня 2018 року передчасно та необгрунтовано.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на pішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) обов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Щодо поновлення строку звернення до суду, слідчий суддя, приходить до висновку, що підстави поновити строк на підставі ст.304КПК України наявні.
Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною без врахування вимог ст. 284 КПК України, без всебічного урахування усіх доказів та обставин справи, а відтак скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК Укрaїни, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 11 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 01 січня 2018 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1