Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1398/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. РиловоТоржокського району Калінінської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого , останній раз за вироком Овруцького районного суду від 25 січня 2017 року за ст.185 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк терміном 1 рік, -

визнано винним у вчиненні злочину, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Овруцького районного суду від 25 січня 2017 року і остаточне покарання визначити у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Красносілка Овруцького району Житомирської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 16 грудня 2014 року Овруцьким районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 н.м.д.г., ухвалою Овруцького районного суду від 10.11.2015 заміненого на 50 годин громадських робіт, яке відбуте 21.12.2015, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ухвалено звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ухвалено звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: дві темні дактилоплівки ухвалено залишити в матеріалах кримінального провадження; кросівки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ухвалено повернути власникам ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; 2 пляшки з-під горілки «Хортиця», 1 пляшку з-під горілки «Мороша», 4 пляшки з-під горілки «Немирів», 3 пляшки з-під горілки «Житомирський стандарт», 1 розбиту пляшку з-під коньяку «Гринвич» - ухвалено знищити; одну тушку качки, повернуту під розписку потерпілій ОСОБА_11 ухвалено залишити власниці ОСОБА_11 .

Запобіжний захід до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили ухвалено не застосовувати.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 770,35 гривень процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 770,35 гривень процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними та засуджені за те, що 8 листопада 2016 року близько 23 години ОСОБА_7 повторно за попередньою змовою з ОСОБА_9 з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки) з корисливих спонукань підійшли до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », належного приватному підприємцю (ПП) ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_3 , після чого по драбині піднялися на другий поверх будівлі вказаного кафе, де шляхом злому замків на вхідних дверях проникли всередину приміщення кафе, звідки таємно викрали належні ОСОБА_11 2 пляшки коньяку «Закарпатський» ємністю 0,5 л по ціні 150 грн. за 1 пляшку на суму 300 гривень, 1 пляшку коньяку «Закарпатський» ємністю 0,25 л. по ціні 75 грн. за 1 пляшку на суму 75 гривень, 3 пляшки коньяку «Шабо» ємністю 0,5 л. по ціні 135 грн. за 1 пляшку на суму 405 гривень, 2 пляшки коньяку «Грінвіч» ємністю 0,5 л. по ціні 110 грн. за 1 пляшку на суму 220 гривень, 3 пляшки коньяку «Шустов» ємністю 0,5 л. по ціні 110 грн. за 1 пляшку на суму 330 гривень, 4 пляшки горілки «Житомирський стандарт» ємністю 0,5 л. по ціні 80 грн. за 1 пляшку на суму 320 гривень, 10 пляшок горілки «Неміров» ємністю 0,5 л. по ціні 80 грн. за 1 пляшку на суму 800 гривень, 3 пляшки горілки «Хортиця» ємністю 0,5 л. по ціні 80 грн. за 1 пляшку на суму 240 гривень, 3 пляшки горілки «Мороша» ємністю 0,5 л. по ціні 70 грн. за 1 пляшку на суму 210 гривень, 1 пляшку вина «Піно гран» ємністю 0,7 л., вартістю 56 грн., 2 кг свіжого сала по ціні 50 гривень за 1 кг. на суму 100 гривень, 20 кг. картоплі по ціні 5 грн. за 1 кг. на суму 100 гривень, 0,8 кг морозива по ціні 50 гривень за 1 кг. на суму 40 гривень, 1 плитку шоколаду вартістю 15 гривень, 2 качині тушки по ціні 70 грн. за 1 кг. на суму 140 гривень та металеву стрем`янку вартістю 573 гривні, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3924 грн..

07 квітня 2017 року близько 10 години 30 хвилин в с. Гошів Овруцького району ОСОБА_7 повторно та ОСОБА_10 за попередньою змовою між собою з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань, шляхом відкриття воріт, проникли на охоронювану територію тракторної бригади Приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) «Гошівське», де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тимчасовою відсутністю охоронця, таємно викрали належні ПСП «Гошівське» електрозварювальний апарат вартістю 1100 грн. та металобрухт загальною вагою 380 кг. по ціні 4 грн. за 1 кг. на суму 1520 грн ., заподіявши ПСП «Гошівське» майнову шкоду на загальну суму 2620 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на те, що вирок суду є незаконним, оскільки при винесені вироку судом першої інстанції не брались до уваги важливі факти по даному кримінальному провадженню, тому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами, дослідженим під час судового розгляду. Вказує, що у пред`явленому обвинуваченні він свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, показав суду, що 8 листопада 2016 році в кафе «Фламінго» його не було, він був вдома з дружиною. Стосовно обвинувачення у викрадені металу та сварки з території ПСП «Гошівське» стверджує, що весною 2017 року до того посварився з дружиною і пішов до ОСОБА_10 , пив з ним 3 дні. В один з днів ОСОБА_12 з сестрою запропонували поїхати збирати металолом. Поїхали на возі разом з ОСОБА_12 та його сестрами ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Розташувалися на свалці недалеко від території тракторної бригади, там було багато старих речей. Інна пішла з копаницею на свалку збирати проволоку, а вони пили домашню горілку, яку принесли з собою. Потім він заснув та його розбудив ОСОБА_15 , сказав, що віз поламався. Потім він побачив, що їде машина « ОСОБА_16 », то був сторож, який викликав поліцію. На територію господарства він не заходив, нічого звідти не витягував. Таким чином за фактом крадіжки з кафе «Фламінго» його вина не доведена. Так досудовим слідством не допитана його дружина (співмешканка), яка б спростувала той факт, що 8 листопада 2016 року, близько о 23 годині, з будинку він не виходив і в цей день та вечір він знаходився за місцем свого проживання. На той час у нього проживав ОСОБА_17 , який скоріш за все і приніс качині тушки та спиртні напої. Категорично наполягає, що крадіжку з кафе «Фламінго» він не скоював. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що крадіжку з кафе «Фламінго» він скоював без нього, тобто один. Достовірних доказів його причетності до цієї крадіжки в ході судового розгляду не знайдено. За фактом крадіжки металу з території ПСП «Гошівське» пояснив, що на момент крадіжки він взагалі спав в нетверезому стані, крім того надав суду довідку про те, що у нього відсутні кінцівки пальців на лівій руці. На правій руці пошкоджене сухожилля 2-3-4-5 пальців, що унеможливлює функцію захвату правою рукою, тому фізично не міг пересувати електрозварювальний апарат та переносити металобрухт вагою 380кг. Він є інвалідом 3 групи і має протипоказання важкої фізичної праці.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувченого ОСОБА_7 прокурор просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду- без змін. Вказує, що зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи є необгрунтованими та безпідставними. Стверджує, що під час судового провадження судом були досліджені всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності. Таким чином, сукупність зібраних та досліджених доказів вказує на доведеність ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення (епізод викрадення майна з кафе «Фламінго»), та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище (епізод викрадення майна з території ПСП «Гошівське»).

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засідання заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила вирок суду залишити без задоволення як законний та обгрунтований.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 а також їх захисники в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Обвинувачені в письмових заявах просили апеляційний розгляд провести без їх участі, апеляційну скаргу залишити без задоволення , а вирок суду залишити без змін. Захисники також просили у зв`язку з тим, що їх підзахисними вирок не оскаржується, просили апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 розглянути за їх відсутності.

Потерпілі також в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду провадження, з заявами про відкладання його розгляду до суду не зверталися.

Учасники апеляційного розгляду погодилися на його проведення без осіб, що не з`явилися до суду, з клопотанням про визнання явки будь-кого з них обов`язковою не зверталися.

Заслухавши доповідь судді, доводи та вимоги учасників апеляційного розгляду, їх пояснення та думки, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши зазначені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Проаналізувавши вирок суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, з огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог зазначених вимог закону, а доводи апелянта про неповноту судового розгляду, про те, що суд дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам, про наявні істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження, а обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 є законним, обгрунтованим та вмотивованим .

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах у відповідності до положень ст.ст. 84-87, 94 КПК України .

При цьому вирок суду іншими обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які кожен окремо були співучасниками вчинення злочинів разом з ОСОБА_7 , не оскаржується.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені в його апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Зокрема, безпідставними є доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, про неповноту судового розгляду, про те, що жодного доказу на підтвердження його вини у вчиненні даних злочинів у суду не було, про те, що судом не надано оцінки невизнанню ним вини у вчиненні даного злочину та не взяття до уваги показань обвинуваченого ОСОБА_9 , який зазначив, про те, що ОСОБА_18 не причетний до вчинення злочинів. Натомість слід зазначити, що у вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочину, вказано чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_7 , проведені експертизи, допитані потерпілі та свідки, показанням яких надана юридична оцінка.

Суд, дослідивши докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85-86 КПК України є належними та допустимими, які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, вина ОСОБА_7 повністю підтверджується, а доводи його апеляційної скарги з приводу того, що він не вчиняв крадіжки з ПСП «Гошівське» та кафе «Фламінго» повністю спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні доказами, наведеними у вирку суду.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, оцінивши показання обвинувачених, свідків та письмові докази кожен окремо з огляду на положення ст.ст. 84-86 КПК України, та їх сукупність у відповідності до положень ст. 94 КПК України, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що показання ОСОБА_7 щодо непричетності до крадіжки з кафе «Фламінго» спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події - будинку ОСОБА_7 , де виявлені викрадені речі, протоколом огляду місця події - кафе «Фламінго», де були виявлені сліди взуття, та висновком експерта, яким встановлено, що дані сліди залишенні взуттям того ж типу, що і взуття ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_9 . Перелічені докази узгоджуються між собою, та не узгоджуються з показаннями ОСОБА_7 , з чим також погоджуються колегія суддів апеляційного суду.

Крім того слід зазначити, що під час досудового розслідування та всього судового розгляду ОСОБА_9 визнавав свою вину за обставин, викладених в обвинувальному акті. На останньому судовому засіданні на запитання ОСОБА_7 він відповів, що в кафе був сам. При оцінці даної відповіді ОСОБА_9 суд першої інстанції взяв до уваги роль ОСОБА_7 у відносинах, які склалися між обвинуваченими, фактичне проживання ОСОБА_9 у ОСОБА_7 протягом тривалого часу, певний вплив ОСОБА_7 на обвинувачених внаслідок існування різних факторів, в тому числі свого неформального статусу та погроз, що виявляється при оцінці поведінки обвинувачених в ході судового розгляду, їхніх пояснень, показань свідків, зокрема, щодо перешкоджань явці в судові засідання. Доводи ОСОБА_9 , що він був в кафе «Фламінго» сам, суперечать іншим доказам у справі.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що не дивлячись на таке своє повідомлення наприкінці судового розгляду в суді першої інстанції про вчинення злочину самостійно, обвинувачений ОСОБА_9 вирок суду не оскаржив, з приводу апеляційної скарги ОСОБА_7 в своїй письмовій заяві на адресу апеляційного суду заперечив проти її задоволення, просив вирок залишити без змін, що на думку колегії суддів додатково підтверджує зазначені вище висновки суду щодо оцінки його пояснень про вчинення крадіжки самостійно без участі ОСОБА_7 .

Не можуть бути підставою для скасування вироку і доводи апелянта про те, що судом безпідставно не була допитана у якості свідка його дружина, яка б могла підтвердити те, що на час вчинення крадіжки з кафе «Фламінго» він перебував вдома. Апеляційний суд зауважує на тому, що покази дружини обвинуваченого не можуть бути однозначно оцінені судом як достовірні з огляду на високу вірогідність заінтересованості такого свідка в результатах кримінального провадження на користь обвинуваченого. При цьому в ході судового розгляду провадження було досліджено достатня кількість доказів сторони обвинувачення, сукупність яких поза розумним сумнівом доводить вину ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі щодо непричетності до викрадення зварювального апарату та металобрухту з території ПСП «Гошівське» спростовуються показаннями представника потерпілого ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які були безпосередніми свідками обставин його вчинення, протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_10 , та підтвердженням ним в судовому засіданні обставин, викладених в обвинуваченні та показаних ним під час слідчого експерименту. Додатково зазначені пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 (співучасника крадіжки разом з ОСОБА_7 ) підтверджено його письмовою заявою про заперечення проти апеляційної скарги ОСОБА_7 та прохання залишення вироку суду без змін.

Доводи ОСОБА_7 про неможливість підняття зварювального апарату у зв`язку з його великою вагою та наявними у нього ушкодженнями пальців були також предметом судового розгляду та визнані судом безпідставними ( з чим погоджується і колегія суддів) оскільки об підняття зварювального апарату ОСОБА_7 та ОСОБА_10 як обставина та спосіб вчинення даної крадіжки, органом досудового розслідування та судом не зазначалося, судом було встановлено на підставі досліджених доказів, про які йдеться вище в даній ухвалі та у вироку суду, що зварювальний апарат за допомогою платформи з колесами, на якій він знаходиться, перетягувався обвинуваченими, у зв`язку з чим на місці вчинення даного злочину залишилися сліди волочіння, зафіксовані оглядом місця події, і можливість такого фізичного перетягування викраденого апарату підтверджено обвинуваченим ОСОБА_10 , представником потерпілого, свідками, та протоколом огляду місця події з фототаблицею, з якого вбачається наявність коліс на апараті.

Таким чином колегія суддів вважає, що судом повно та всебічно встановлено обставини вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, усі надані стороною обвинувачення докази досліджені та оцінені у відповідності до положень ст. 94 КПК України із врахуванням в тому числі і пояснень потерпілих, свідків, інших обвинувачених та зроблено законний та обгрунтований висновок про визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України з дотриманням усіх загальних засад кримінального судочинства, в тому числі і передбачених ст. 17 КПК України щодо обов`язку доведення вини особи поза розумним сумнівом.

Крім того колегія суддів також звертає увагу на те, що зазначаючи наведені вище підстави та доводи для скасування вироку суду першої інстанції, обвинуваченим в апеляційній скарзі не зазначено підстав для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції з огляду на положення ст.ст. 412, 415 КПК України. Не зазначено таких підстав стороною захисту і в ході апеляційного розгляду провадження. При цьому, зазначаючи про неповноту судового розгляду та не невідповідність висновків суду обставинам справи через неправильну оцінку доказів, як обвинувачений, так і його захисник не заявляв клопотань щодо безпосереднього дослідження зазначених доказів апеляційним судом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що досудове розслідування та судове слідство проведено з достатньою повнотою, висновки суду відповідають встановленим обставинам, істотних порушень вимог кримінального процесуального права судом допущено не було, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого з мотивів, наведених в ній, та для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції відповідно до положень ст.ст. 404, 409-415 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: