Єдиний унікальний номер 185/7859/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000593 від 07.04.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця

с. Богуслав, Павлоградського району, Дніпропетровської

області, громадянина України, з середньою спеціальною

освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню

дитину - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 28.01.2020 року, приблизно о 09.00 год., в світлий час доби, не маючи відповідного свідоцтва на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по ділянці автодороги М04 Знаменка-Луганськ-Ізварине, яка має по одній смузі для руху в обох напрямках, що розташована між населеними пунктами м. Павлоград - с. Богуслав Дніпропетровської області, а саме на 297 км. + 82 м., у напрямку с. Богуслав, зі швидкістю приблизно 40 км/год., мав намір, шляхом перетину зустрічної смуги руху, здійснити поворот ліворуч до території АЗС «УкрНафта», що розташована з лівої сторони за напрямком його руху. Під час руху, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впевнився, що його дії будуть безпечними та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, в момент зближення з механічним засобом, що рухається у зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху, яку він мав намір перетнути, та у стані виконання маневру повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху, по якій зі сторони с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, у напрямку міста Павлоград, зі швидкістю 70 км/год., рухався автомобіль марки «OPEL ASTRA G» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , та на передньому пасажирському сидінні якого, у якості пасажира, перебувала ОСОБА_6 . В процесі подальшого виконання маневру, та перебуваючи на полосі зустрічного руху при зближенні автомобіля марки «ВАЗ» 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля марки «OPEL ASTRA G» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , наближуючись до території АЗС «УкрНафта» на відрізку автодороги Знаменка-Луганськ- Ізварине, а саме на 297 км. + 82 м. за напрямком руху зі сторони м. Павлограда у напрямку Богуслав, ОСОБА_3 допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля марки ВАЗ» 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з передньою лівою частиною автомобіля марки «OPEL ASTRA G» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 на смузі руху останнього. Невиконання водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної події, внаслідок чого пасажирці автомобіля марки «OPEL ASTRA G» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 - потерпілій ОСОБА_6 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків. Тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні і (більше ніж як 21 день), відповідно до висновку судово-медичного експерта № 92 від 13.05.2020 року.
Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 10.4 (ч.2) Правил дорожнього руху, які свідчать:

П. 10.4 (ч.2) водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Порушення п. 10.4 (п.2) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали, відповідно до судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/1304 від 26.10.2020 року .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду показав, що дійсно 28.01.2020 року, приблизно о 09.00 год., він, не маючи відповідного свідоцтва на право керування транспортним засобом, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить його батькові, та рухався по ділянці автодороги, що розташована між населеними пунктами м. Павлоград - с. Богуслав Дніпропетровської області у напрямку с. Богуслав, зі швидкістю приблизно 40 км/год., та мав намір здійснити поворот ліворуч до території АЗС «УкрНафта», що розташована з лівої сторони за напрямком його руху. Погодні умови тоді були добрі, але асфальт був трохи слизький. Коли він став гальмувати, то автомобіль під його керування стало заносити, та він виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «OPEL ASTRA G». З висновками проведених по справі експертиз він згоден. Просить пробачення у потерпілої, та розкаюється в тім, що сталося. Потерпілій він надав 1000 грн. матеріальної допомоги.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що 28.01.2020 року, приблизно о 09.00 год., вона із своїм чоловіком - ОСОБА_7 на автомобілі їхали зі сторони с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області у напрямку міста Павлоград, та перебувала вона на передньому пасажирському сидінні. Зустрічний автомобіль вона побачили коли чоловік закричав: «Куди ти прешся», та відчула удар. Подушка безпеки потрапила у її обличчя, тому вона отримала тілесні ушкодження. Лікувалась вона амбулаторно 3 тижні. На сьогоднішній день у неї не підіймається рука, та їй потрібна операція. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду. З позовом про відшкодування шкоди буде звертатися у майбутньому. На даний час обвинувачений їй сплатив 1000 грн.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що обвинувачений винний у порушенні правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 286 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до роз`яснень п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, часткове відшкодування шкоди.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії нетяжких, раніше не судимий, не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у лікаря-нарколога та психіатра на обліку не перебуває, вину визнав повністю, шкоду відшкодував частково, та просить пробачення у потерпілої за скоєний злочин. Потерпіла не наполягає на позбавлення волі обвинуваченого, та при призначенні покарання покладається на розсуд суд.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, суд виходить з показів обвинуваченого, наданого ним у судовому засіданні щодо того, що останній не отримував водійського посвідчення.

Довідкою Територіального сервісного центру МВС № 1247 в Дніпропетровській області за вих. № 4-1247/250 від 27.08.2020 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував.

Тому, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією статті 286 КК України, судом не застосовується.

Таким чином, враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням вище наведеного суд вважає, що виправлення обвинукваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 10 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, без позбавлення права керувати трансполртними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному проваджені:

- автомобіль марки «ВАЗ» 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_8 залишити останньому за належністю;

- автомобіль марки «OPEL ASTRA G» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 10 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .