Справа № 458/744/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 05.06.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турка Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, з професійно-технічною освітою, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
05 травня 2020 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, непомітно для ОСОБА_4 , протиправно взяв її мобільний телефон чорного кольору марки S 180 та цього ж дня продав його, чим завдав потерпілій шкоду в розмірі 300 грн.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
10.08.2020 між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України, було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, вказав, що відшкодував завдану шкоду потерпілій, щиро розкаявся, просив затвердити угоду про примирення з потерпілою від 10.08.2020.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, зазначила, що обвинувачений відшкодував їй шкоду та претензій до нього вона не має.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Водночас, суд достовірно пересвічився, що укладення угоди між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови укладеної угоди від 10.08.2020 не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 185 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення), відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням виду кримінального правопорушення, яке є проступком відповідно до ст. 12 КК України, особи винного, обставин що пом`якшують покарання.

Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах в Турківській ЦРП не знаходиться, непрацює, одружений.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 грн., є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Водночас, такий вид покарання обвинуваченому призначено в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення (05.05.2020).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, була посилена кримінальна відповідальність санкції ч. 1 ст. 185 КК України, тому в силу положень ч. 2 ст. 5 КК України вказаний Закон не має зворотної дії в часі, а тому застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 10.08.2020 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речового доказу - мобільного телефона S 180, необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України та вважати його повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_4 згідно з розпискою від 06.06.2020.

Процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 від 10 серпня 2020 року у м. Турка.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - мобільний телефон S 180 -вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_4 , згідно з розпискою від 06.06.2020.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 27.08.2020.

Суддя ОСОБА_1