Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/1781/20
Номер провадження: 1-кп/511/74/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 рокум.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ),

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фрунзе Слободзейського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з неповною середньою освітою - 9 класів, працюючого не офіційно по будівництву, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , 2013р.н., на території України не зареєстрований, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.332-2 КК України, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000114 від 26.08.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:
29-30.07.2020 року у ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), який перебував на території Республіки Молдова і якому було достовірно відомо про наявну відносно нього заборону в`їзду на територію України до 11.04.2031 року, виник умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску в порушення встановленого порядку перетину державного кордону України.

Так, 30.07.2020 року приблизно о 02 год. 00 хв., з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) на маршрутному таксі приїхав з м. Тирасполь Республіки Молдова до с. Стара Андріяшівка Слободзейського району Республіки Молдова, яке знаходиться у безпосередній близькості від лінії державного кордону між Республікою Молдова та Україною, де усвідомлюючи незаконність своїх дій, підшукав місце для незаконного пішохідного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску.

На виконання свого злочинного умислу, 30.07.2020 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), діючи умисно, маючи умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України, слідуючи пішки з Республіки Молдова до України поза пунктами пропуску, без відповідного дозволу компетентних органів України та за наявності їх заборони на в`їзд в Україну, незаконно перетнув лінію державного кордону України на напрямку н. п. Стара Андріяшівка (Республіка Молдова) - н. п. Розалівка Роздільнянського району Одеської області (Україна) в районі прикордонного інформаційного покажчика № 1/63 на лінії державного кордону України, внаслідок чого незаконно потрапив на територію України поблизу с. Розалівка, Роздільнянського району Одеської області.

Крім того, під час перебування на території України у м. Одеса 01.08.2020 року, куди він незаконно потрапив 30.07.2020 року у зв`язку з перетинанням державного кордону України 30.07.2020року при наявності заборони на в`їзд в Україну, у громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), якому було достовірно відомо про заборону в`їзду на територію України до 11.04.2031року, встановленою щодо нього постановою від 04.02.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за порушення прикордонного режиму і невиконання попереднього рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну, виник умисел на повторне незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску в порушення встановленого порядку перетину державного кордону України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 01.08.2020року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) на маршрутному таксі приїхав з м. Одеси до с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, звідки пішки прийшов до с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області, яке знаходиться у безпосередній близькості від лінії державного кордону між Україною і Республікою Молдова, де, усвідомлюючи незаконність своїх дій, підшукав місце для незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, для чого очікував настання темного часу доби.

На виконання свого злочинного умислу, 01.08.2020 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), діючи умисно, маючи умисел на повторне незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску, в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України, слідуючи пішки із с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області до с. Стара Андріяшівка Слободзейського району Республіки Молдова поза пунктами пропуску, без відповідного дозволу компетентних органів України та за наявності їх заборони на в`їзд в Україну, направився безпосередньо до лінії державного кордону України з метою її перетину на напрямку с. Розалівка (Україна) - н.п. Стара Андріяшівка (Республіка Молдова) в районі прикордонного інформаційного покажчика № 1/63.

Однак, закінчити свої умисні злочинні дії з незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки 01.08.2020 року, о 23 год. 20 хв., на відстані 20 м від лінії державного кордону України він був виявлений і затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину визнав повністю та суду пояснив, що дійсно він був обізнаний про наявну у нього неодноразову заборону на в`їзд на територію України, але перебуваючи на території Республіки Молдова та розуміючи що його родина дружина та донька перебувають на території України, він вирішив порушити закон та незаконно перетнути кордон з Україною з метою побачити родину. Тому, 30.07.2020 року він слідуючи пішки в районі с. Розалівка незаконно перетнув державний кордон з Україною та поїхав до родини. А наступного дня він зрозумів що накоїв та вирішив таким же чином повернутися в Молдову щоб мати можливість належним чином оформити документи для перетину кордону без порушень та сплатити штраф. Але під час спроби перетину кордону він був затриманий прикордонним нарядом. В скоєному щиро кається, просив надати йому можливість виправитись без позбавлення волі.

Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 332-2 КК України як перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України та за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 332-2КК України, який кваліфікується як закінчений замах на перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Судом враховується, що ОСОБА_5 щиро розкаявся та активно сприяв в розкритті злочину, має на утриманні малолітню доньку 2013 року, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Також судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 має родину, працює не офіційно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Із досудової доповіді, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_5 Роздільнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробаціі» в Одеській області беручи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення при низькому рівні ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства(у тому числі для окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для запобігання правопорушень. У разі можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільним буде покладення на нього обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.1,2КК України, соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню правопорушень. (а.к.п.73-74).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченим і щире каяття у вчиненому, і активне сприяння в розкритті злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання відповідатиме меті виправлення засудженому, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Як зазначено вище відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, яке полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають на території України користуються такими ж правами і свободами та несуть такі ж самі обов`язки, як і громадяни України, що кореспондується зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, між Україною та Республікою Молдова укладено Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифіковано Законом України від 10.11.1994 року №238/94-ВР, де у ст.1 Договору закріплено рівність особистих та майнових прав громадян договірних сторін.

Тому, суд вважає, що по даному кримінальному провадженні необхідно повністю погодитися із досудовою доповіддю відносно обвинуваченого, в якої зазначено про можливість призначення покарання без позбавлення або обмеження волі, оскільки наявність офіційної реєстрації за межами України та встановлення, що обвинувачений є громадянином Республіки Молдови не є підставою для його дискримінації при призначенні покарання.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, даних про його особу, приймаючи наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей та можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням того, що обвинуваченому під час досудового розслідування було обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний час, а під час судового розгляду судом приймається рішення про можливість призначення обвинуваченому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, вказане є підставою для скасування запобіжного заходу.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 369-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 332-2, ст.15 ч. 2 ст. 332-2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 332-2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 332-2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний час ОСОБА_12 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1