Кримінальне провадження № 194/1126/20
Номер провадження № 1-кп/194/175/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2020 року за № 0000047 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Дача Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, фізичної-особи підприємця, пенсіонера, з повною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 08 серпня 2020 року приблизно о 10-00 год. знаходячись на території ринку поблизу магазину «Prostor», розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Тернівка вул. Харківська буд. 26-а, здійснював торгівлю продуктами харчування. В зазначений час ОСОБА_5 здійснив паркування власного автомобіля у вказаному місці. ОСОБА_3 не сподобалося як ОСОБА_5 залишив свій автомобіль, що виразилось у перешкоджанні, на думку ОСОБА_3 , його торгівлі, в зв`язку з чим між чоловіками виникла словесна сварка на ґрунті особистих неприязних відносин, під час якої, по раптово виниклому умислу, спрямованому на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 долонями обох рук обхопив шию ОСОБА_5 та шляхом стискання та ривків в різні боки, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден та гематом м`яких тканин шиї, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що вранці 08 серпня 2020 року він біля ринку поблизу магазину «Prostor», розташованого за адресою: м. Тернівка вул. Харківська, здійснював торгівлю продуктами харчування. Потерпілий залишив свій автомобіль так, що це стало перешкоджати його торгівлі. Він зробив зауваження потерпілому та попрохав його від`їхати, внаслідок чого між ними виникла словесна сварка, під час якої він долонями обох рук обхопив шию ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Пізніше він приходив разом з іншою особою та просив вибачення у потерпілого. У судовому засіданні декілька разів вибачився перед потерпілим. Він підтверджує той факт, що на відеозапису з камер відеоспостереження оглянутого у судовому засіданні, це він обхопив руками потерпілого та тягав його за шию. Позовні вимоги визнає частково в розмірі 2000 грн., оскільки є пенсіонером. В судовому засіданні пропонував потерпілому відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. Розкаюється у вчиненому.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що приблизно о 10.00 год. 08 серпня 2020 року біля ринку поблизу магазину «Prostor» ОСОБА_3 здійснював торгівлю продуктами харчування. Останньому не сподобалось те, як він поставив свій автомобіль, став його ображати. Після чого, схопив його за шию двома руками та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді гематом. Дійсно в той день обвинувачений приходив до нього разом з іншим чоловіком та намагався вибачитися, однак це робив не щиро. Він підтверджує той факт, що на відеозапису з камер відеоспостереження оглянутого у судовому засіданні, це його обхопив руками обвинувачений та тягав за шию. Проти покарання, яке запропонував прокурор обвинуваченому він не заперечує. Позов свій підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки йому спричиненні моральні страждання внаслідок спричинених тілесних пошкоджень. У тому числі внаслідок незаконних дій ОСОБА_3 , які відбувалися біля його магазину, де він здійснює підприємницьку діяльність, свідками такої події були у тому числі і його покупці, він переніс емоційний стрес, негативні переживання, тривогу, нервозність, почуття образи, обурення.

Згідно з витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000047 - 11.08.2020 року на підставі заяви ОСОБА_5 були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 125 КК України.
Із довідки № 8166 КНП «ПЛІЛ`ПМР» вбачається, що ОСОБА_5 встановлений діагноз: забій, гематома м`яких тканин шиї, садна зліва.

Із висновку експерта № 175 від 13 серпня 2020 року згідно довідки № 8166 КНП «ПЛІЛ`ПМР» вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден та гематом м`яких тканин шиї, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладення діючої сили у вищезазначену область та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність та спосіб їх утворення може відповідати терміну та обставинам вказаним в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 08 серпня 2020 року. Виявлені тілесні ушкодження знаходяться в анатомічній ділянці доступній для спричинення їх самостійно.

Як встановлено у судовому засіданні із оглянутого у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження з маркуванням «CD-R Perfeo 52х700mb» вбачається, що 08 серпня 2020 року приблизно о 10-00 год. ОСОБА_3 обхопив руками за шию ОСОБА_5 та тягав його.
Речовим доказом по справі є диск з камер відеоспостереження з маркуванням «CD-R Perfeo 52х700mb», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному проступку.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в умисному легкому тілесному ушкодженні, та його дії слід кваліфікувати як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, є пенсіонером та фізична особа - підприємець, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, щиро вибачився перед потерпілим, намагався відшкодувати спричинену моральну шкоду останньому.
Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання у обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, оскільки у нього є дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед виразилось в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушеннямзбитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, пенсіонер, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, щиро вибачився перед потерпілим, намагався відшкодувати спричинену моральну шкоду останньому,обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, думки потерпілого та його представника, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме щирого каяття, відвертого, а не уявного визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирого жалю з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед виразилось в намаганні відшкодувати завдані кримінальним правопорушеннямзбитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, в межах санкції статті обвинувачення є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. При цьому судом враховано, що відомості про причетність його до будь-яких інших правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення відсутні.
У справі заявлений цивільний позов потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 10000.00 грн., який підтриманий в повному обсязі з підстав, наведених в ньому, потерпілим ОСОБА_5 та його представником - адвокатом ОСОБА_6 .

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови, орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого. Пунктом 3 зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та при настанні інших негативних наслідків.
Суд не погоджується з розміром заявленої позивачем моральної шкоди та вважає його надмірно великим.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , позивачеві ОСОБА_5 спричинено моральну шкоду, так як мали місце моральні страждання, яких зазнав позивач, внаслідок спричинених тілесних пошкоджень у виді гематом, саден. Також внаслідок незаконних дій обвинуваченого, які відбувалися біля магазину, де потерпілий здійснює підприємницьку діяльність, останній переніс моральні страждання, оскільки свідками такої події були у тому числі і його покупці. Так, він переніс емоційний стрес, негативні переживання, тривогу, нервозність, почуття образи, обурення.
Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 5000 грн. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 є пенсіонером та фізичною особою - підприємцем, а тому визначений розмір моральної шкоди не є надмірним тягарем для останнього.
Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним», а у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Клопотань щодо запобіжних заходів не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Дача Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисячі) грн.
Речовий доказ по справі: диск з камер відеоспостереження з маркуванням «CD-R Perfeo 52х700mb», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1