"20" липня 2020 р. Справа № 363/1647/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «НРБ-Клуб» ОСОБА_4 , представника ТОВ «Комерційна компанія» ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000404 від 28.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України.

Клопотання надійшло до суду 09.07.2020 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши прокурора та представників власників майна,-

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2020 року до Вишгородського районного суду Київської області звернувся прокурор Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області із клопотанням про арешт майна.

Вивчивши клопотання із долученими до нього документами встановлено, що Вишгородським відділом Києво-Святошинської місцевої прокуратури здійснюється нагляд за дотриманням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000404від 28.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудове розслідування розпочато Вишгородським ВП ГУНП в Київській області за заявою директора ТОВ «Комерційна компанія» про те, що посадові особи ТОВ «НРБ-КЛУБ» протиправно заволоділи земельною ділянкою з кадастровим номером :21:028:0101, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, площею 4,7046 га, що належить ТОВ «Комерційна компанія» на підставі Державного арку на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №154679 від 13.04.2012, побудувавши на ній будівлі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельній ділянці з кадастровим номером :21:028:0101, наявні об`єкти нерухомого майна, які належать ТОВ «НРБ-КЛУБ», а саме: будинок відпочинку «А», площею 427,7 кв.м; будинок відпочинку «Б», площею 110,1 кв.м; будинок відпочинку №1, А, площею 25,2 кв.м; будинок відпочинку №2, Б, площею 25,2 кв.м; будинок відпочинку №3, В, площею 64,6 кв.м; будинок відпочинку №4, Г, площею 70,0 кв.м; будинок відпочинку №5, Д, площею 101,3 кв.м.

Право власності на будинки відпочинку зареєстроване на підставі договору про спільну діяльність б/н від 21.09.2016 між ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ-КЛУБ», акту розмежування та розподілу площі об`єкта будівництва, серія та номер б/н від 02.10.2018, виданий ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ-КЛУБ», декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС67, від 07.09.2018, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції Київської області, технічний паспорт, серія та номер: б/н, від 30.10.2019, виданий ТОВ «БТІ-БУДЗЕМПРОЕКТ», договору про спільну діяльність б/н від 24.06.2019 між ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ-КЛУБ», акту розмежування та розподілу площі об`єкта будівництва, серія та номер б/н від 02.10.2019, виданий ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ-КЛУБ», декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС30, від 14.11.2019, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції Київської області, технічний паспорт, серія та номер: б/н, від 30.10.2019, виданий ТОВ «БТІ-БУДЗЕМПРОЕКТ».

Згідно технічного паспорту бази відпочинку за адресою: урочище Зелений Бір, 9, Глібівська сільська рада, Вишгородський район, Київська область, встановлено, що на земельній ділянці також наявні: громадський (виробничий) будинок «А», площею 51,6 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Г», площею 120,0 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Д», площею 324,2 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ж», площею 14,7 кв.м; громадський (виробничий) будинок «И», площею 155,9 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Л», площею 529,2 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Л1», площею 34,2 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Є1», площею 65,4 кв.м; громадський (виробничий) будинок «І», площею 16,8 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ж1», площею 94,9 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ч», площею 128,9 кв.м; громадський (виробничий) будинок «П», площею 74,4 кв.м; громадський (виробничий) будинок «С», площею 148,2 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ю», площею 53,4 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Й1», площею 65,5 кв.м; громадський (виробничий) будинок «З1», площею 95,0 кв.м,; громадський (виробничий) будинок «К1», площею 38,8 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ф», площею 895,6 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Х», площею 74,9 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ц», площею 86,0 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Щ», площею 55,6 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Я», площею 63,4 кв.м; громадський (виробничий) будинок «А1», площею 85,5 кв.м; громадський (виробничий) будинок «В1», площею 78,3 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ш», площею 77,8 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Г1», площею 44,8 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Д1», площею 45,0 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ш1», площею 34,7 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Н1», площею 34,5 кв.м; громадський (виробничий) будинок «О1», площею 70,1 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Ї1», площею 620,2 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Б1», площею 35,3 кв.м; громадський (виробничий) будинок «П1», площею 67,2 кв.м; громадський (виробничий) будинок «Р1», площею 149,9 кв.м; громадський (виробничий) будинок «У1», площею 264,2 кв.м.

Однак за результатами допиту директора ТОВ «Комерційна компанія» ОСОБА_6 , встановлено, що ні він, ні будь-хто з представників ТОВ «Комерційна компанія» не підписували акт розмежування та розподілу площі об`єкта будівництва, серія та номер б/н від 02.10.2018, договір про спільну діяльність б/н від 24.06.2019, акт розмежування та розподілу площі об`єкта будівництва, серія та номер б/н від 02.10.2019. Останній не звертався до органів державної влади за отриманням дозвільних документів на будівництво бази відпочинку та нікого не уповноважував цього робити, не подавав декларацій про готовність об`єкта до експлуатації

Вказані обставини вказують на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :21:028:0101, на якій побудовані описані у цьому клопотанні будинки є об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки ця ділянка була самовільно зайнята, використовувалася та використовується сторонньою юридичною особою, без дозволу її власника. Крім того, вказані обставини унеможливлюють вільне володіння та використання земельної ділянки законним її постійним користувачем, а саме ТОВ «Комерційна компанія».

Щодо зведених на земельній ділянці будинків встановлено, що вони збудовані, а право власності на них зареєстроване за ТОВ «НРБ-Клуб» внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно договору про спільну діяльність (спільне будівництво) укладеного 25.05.2016 між ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ-Клуб» встановлено, що ТОВ «Комерційна компанія» виступає замовником будівництва бази відпочинку «Зелений бір», розташованої на земельній ділянці з кадастровим номером :21:028:0101.

Однак згідно показів директора ТОВ «Комерційна компанія» ОСОБА_6 встановлено, що ні він, ні будь-хто з представників підприємства не ініціював отримання та не отримував містобудівні умови та обмеження, не отримував дозвільних документів на будівництво бази відпочинку та не подавав декларації про її готовність до експлуатації.

У зв`язку з грубим порушенням права постійного користування ТОВ «Комерційна компанія», що виразилося у самовільному захопленні земельної ділянки підприємства та будівництві бази відпочинку без дозволу та відома ТОВ «Комерційна компанія», з метою збереження речових доказів та припинення кримінально протиправних дій, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку та будівлі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, шляхом позбавлення їх власників права на відчуження та розпорядження ними.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Представник ТОВ «Комерційна компанія» - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.

Представник ТОВ «НРБ КЛУБ» - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна, надав письмові заперечення на клопотання про арешт майна та письмові доповнення до заперечення на клопотання про арешт майна, в яких також просив відмовити у задоволення клопотання про арешт майна, оскільки воно є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000404 від 28.03.2020 року порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України (2001 року чинна до 01.07.2020 року).

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000404 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України (2001 року чинна до 01.07.2020 року).

Частиною другою статті 197-1 КК України (в редакції до 01.07.2020 року) передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

При цьому, прокурором не обґрунтовано в чому саме полягає самовільне зайняття земельної ділянки, якщо вказана ним у клопотанні земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Комерційна компанія».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Прокурор у своєму клопотанні звертає увагу на те, що арешт майна здійснюється з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, в порушення вимог ст. 171 КПК України, у клопотанні не зазначено підстава та мета накладення арешту, не зазначено відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Правомірність набуття ТОВ «Комерційна компанія» права користування земельною ділянкою підтверджена належними правовстановлюючими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, що 30.03.2012 року між ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ КЛУБ» укладено договір купівлі - продажу, за яким нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Глібівська сільська рада, урочище "Зелений бір" перейшло у приватну власність ТОВ «НРБ КЛУБ». Реєстрація речових прав на це майно відбулася 22.05.2012 року.

25.05.2016 року між ТОВ «Комерційна компанія» та ТОВ «НРБ КЛУБ» укладено договір про спільну діяльність (спільне будівництво) за умовами якого ТОВ «Комерційна компанія» надає для будівництва земельну ділянку, а ТОВ «НРБ КЛУБ» виступає генеральним інвестором будівництва бази відпочинку. В подальшому між сторонами був укладений договір про спвільну діяльність б/н від 21.09.2016 року.

Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З аналізу викладених прокурором обставин та норм діючого законодавства, вбачається, що прокурором не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в даному випадку, не доведено жодного ризику, передбаченого абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Не доведено, що не накладення арешту на земельну ділянку та на зазначені об`єкти нерухомості, які знаходяться на земельній ділянці призведе до перешкод в проведенні запланованих слідчих дій направлених на встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення. Вказане є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, відповідно до положень ч. 1 ст. 173 КПК України.

Також слідчий суддя враховує наслідки, що можуть настати для власників земельної ділянки та нерухомого майна у разі накладення арешту, які в даному випадку з урахуванням обставин події не є виправданими для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, та їх застосування приведе до порушення прав та інтересів зазначених осіб.

Враховуючи викладене, виходячи із розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, прихожу до висновку про відсутність підстав для арешту майна, а також, що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, тому у клопотанні про арешт майна слід відмовити.
Керуючись статтями 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24.07.2020 року о 14 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1