Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4220/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

Прокурор прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Зазначено, що в провадженні СУ ГУ НП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000239 від 27.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході проведеного досудового розслідування встановлено, що службові особи Кредитної спілки «Добрі гроші», що розташована за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 266, оф. 310, протягом 2005-2008 років здійснювали діяльність по залученню грошових коштів громадян на депозитні вклади та видавали кредити. При зверненні вкладників КС «Добрі гроші» до керівництва даної фінансової установи про припинення членства та виходу зі спілки з поверненням сум, вкладених на депозитні рахунки, службові особи відмовили їм у виплаті депозитних вкладів у зв`язку з відсутністю грошових коштів, залучених під час діяльності КС «Добрі гроші».

27.11.2012 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Голова правління Кредитної спілки «Добрі гроші», що розташована за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 266, оф. 310, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи його всупереч інтересам служби, прийняв на депозитні вклади від членів кредитної спілки грошові кошти в загальній сумі 32 215 914 грн., належним чином їх прийняття та використання документально не оформив, що призвело до неможливості повернення вкладів членам спілки.

28.11.2012 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Кримінальні провадження №0000239 від 27.11.2012 та №0000240 від 28.11.2012 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного №0000239.

Крім того, 07.04.2009, близько 14 год., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні офісу Кредитної спілки "Добрі гроші", що розташований в кімнаті № 307 будинку № 266, по бульвару Шевченка в м. Черкаси, в ході конфлікту з вкладником даної фінансової установи ОСОБА_6 , 1955 р.н., умисно наніс декілька ударів кулаком в область обличчя останнього, в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження потерпілому у вигляді перелому кісток верхньої щелепи та носу, крововиливів обличчя, які згідно акту судово-медичної експертизи №425/268 від 29.09.2009 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

По даному факту в СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області 04.12.2014 розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003027 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Кримінальні провадження №0000239 від 27.11.2012 та №003027 від 04.12.2014 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного №0000239.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , являючись головою правління Кредитної спілки «Добрі гроші», в процесі здійснення фінансово-господарської діяльності приймав від фізичних осіб членів даної фінансової установи кошти на депозитні вклади, які в порушення п.1, п.6, ст.8, п.1, п.3, п.5, п. 7 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 по бухгалтерському обліку установи не відобразив.

В подальшому, прийняті від фізичних осіб кошти на депозитні вклади, в порушення п. 3.11. Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з наданням фінансових операцій, які затвердженні Розпорядженням Держфінпослуг України від 01.12.2003 № 146, використав без належного оформлення кредитних договорів та касових документів.

12.01.2010 на підставі зібраних по кримінальній справі доказів, відносно ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення як обвинуваченого по кримінальній справі за ч. 2 ст. 364 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_5 не пред`явлено, оскільки останній переховувався від органів досудового розслідування та місце знаходження його не було встановлено.

Постановою від 12.01.2010 обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

09.02.2010 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси винесено постанову про надання дозволу на затримання обвинуваченого за ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_5 та доставки його в суд під вартою.

12.10.2011 постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01.11.2013 та 19.08.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, які направлено за адресою місця реєстрації останнього.

15.01.2015 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 122 КК України, яке направлено за адресою місця реєстрації останнього.

Крім того, у клопотанні зазначено, що в зв`язку з вище викладеним, орган досудового розслідування має достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також з метою ухилення від законного покарання, залишить межі України.

Таким чином, посилаючись на норми ст.193 ч.6, ст. 575 ч.2 п.1, ст. 183 ч.3, ч.4, ст. 177 ч.1 та ч.2, 178 КПК України, положення Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Конвенцію про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19 ч.2 Закону України «Про міжнародні договори України», просить слідчого суддю, - обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; після затримання ОСОБА_5 і не пізніше як через сорок всім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчому судді, суду за участю підозрюваного розглянути питання про засмтосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу; виконання ухвали доручити працівникам оперативного підрозділу ГУ НП в Черкаській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Черкаській області.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_5 близько десяти років перебуває у розшуку і заведена розшукова справа від 13.02.2010р., в т.ч. міжнародному. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено відповідно до вимог КПК України його матері у 15 червня 2020 року. Підозра є обгрунтованою і остання редакція від 15.01.2015 року за ч.2 ст. 364 та ч.1 ст. 122 КК України. Вважає, що постанва Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011р. про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вже не діє, оскільки на даний час чинні норми КПК в редакції 2012 року. На даний час є інформація про те, що ОСОБА_5 перебуває за межами України і є необхідність у вирішенні питань його екстрадиції . З 2010 року досудове розслідування неодноразово зупинялось провадженням та відновлювалось. Крім того, наявні ризики вважати, що ОСОБА_5 і надалі буде уникати досудового розслідування та суду, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, будучи неодноразово повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовоум засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, про що надані письмові заперечення. Вважає, що відутні підстави для розгляду клопотання відповідно до ч.6 ст. 193 КПК; відутні дані, що ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук. Він не знає, де знаходиться ОСОБА_5 , але вживає заходів щодо встановлення місця його знаходження/перебування. На думку адвоката, вручення повідомлення про підозру матері ОСОБА_5 , не є належним врученням повідомлення про підозри особі. При цьому, мати повідомила адвокату, що підозру вона не отримувала. Звернув увагу на те, що за даними органів національної поліції ОСОБА_5 перебуває у розшуку як підозрюваний за ст. 191 ч.5, ст. 364 ч.2 КК України, хоча підозра йому за ч.5 ст. 191 КК не оголошувалась. Підозра, що викладена у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 15.01.2015р., не є обгрунтованою; повідомлення про підозру здійснене не у спосіб, що передбачений КПК, а тому ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного; відсутні процесуальні документи про те, що ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуці; в ухвалі слідчого судді від 18.05.2020р. щодо вирішення аналогічного клопотання, слідчим суддею було зазначено, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали, що надані прокурором із кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що 28.12.2009р. відносно ОСОБА_5 винесено постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

12.01.2010р. відносно ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення його як обвинуваченого по кримінальній справі за ч.2 ст. 364 КК України.

Постановою від 12.01.2010р. обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2010р. надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.364 КК та доставку його у суд під вартою.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011р. обрано відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, запобіжний захід тримання під вартою. Із тексту ухвали вбачається, що відповідно до повідомлення сектору Укрбюро Інтерполу УМВС України в Черкаській області, - ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку за каналами Інтерполу з 30.06.2010 року.

У зв`язку із набранням з 19.11.2012р. чинності КПК України в редакції від 13.04.2012р., 27.11.2012р. до ЄРДР на підставі матеріалів від 03.06.2009р. були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 ч.5 КК України (кримінальне провадження 0000239); 28.11.2019р. до ЄРДР на підставі матеріалів від 28.11.2009р. внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 364 КК (кримінальне провадження № 0000240); 04.12.2014р. до ЄРДР на підставі матеріалів від 07.04.2009р. внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК (кримінальне провадження №0003027). Всі кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000239.

Отже, відповідно до витягу з ЄРДР, що складений 09.06.2020р., вбачається, що з 27.11.2012р. здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням за ст.ст. 191 ч.5, 364 ч.2, 122 ч.1 КК України. Досудове розслідування здійснюється СУ ГУ НП в Черкаській області, а процесуальне керівництво прокурорами прокуратури Черкаської області.

01.11.2013р. та 19.08.2014р. складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, які направлено за адресою місця реєстрації останнього. Про такі обставини лише вказано у постанові ст. слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 від 15.05.2020р. Крім того, у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри, що датована 15.01.2020р. вказано і про наявність ще однієї підозри від 14.08.2014р.

При цьому, жодних підтверджень направлення таких повідомлень особі, або їх вручення, прокурором до суду не надано.

15.01.2015р. складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 122 КК України, яке направлено за адресою місця проживання останнього. Між тим, на час розгляду клопотання, підтверджень направлення, вручення чи невручення його ОСОБА_8 , до суду не надано.

Відповідно до розписки, яка міститься на повідомленні від 15.01.2015р., воно було отримано 05.06.2020р. матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_9 . При цьому, підтверджуючі дані про те, що особа, яка розписалася на повідомленні про його отримання, перебуває у родинних відносинах із ОСОБА_5 , відсутні. Не відомо, чи встановлювалася особа, якій вручався такий процесуальний документ за документами, що посвідчують її особу (паспорт, посвідчення тощо).

Слід зазначити, що за нормами КПК України, що діє з 19.11.2012р., особа набуває статусу підозрюваного лише при повідомленні їй саме підозри, а не повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

В ході досудового розслідування, як зазначено прокурором, місце знаходження ОСОБА_5 не встановлене.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2020р. у задоволенні аналогічного клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовлено, і як зазначено, - прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК, не надано доказів вручення обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Серед завдань кримінального провадження, окреслених у статті 2 КПК України, законодавець визначив такі, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Повідомлення про підозру - один із найважливіших процесуальних актів, спрямований на практичну реалізацію функції розслідування та забезпечення захисту прав і законних інтересів особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, який полягає в прийнятті рішення про повідомлення про підозру; врученні повідомлення про підозру особі, щодо якої здійснюється провадження; роз`ясненні підозрюваному його прав та наданні можливостей щодо їх реалізації і допиті обвинуваченого.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Статтею 278 КПК, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також, законодавством передбачено те, що особі мають повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 29 КПК); одночасно з повідомленням особі про підозру має вручатися пам`ятка про її процесуальні права та обов`язки особою, яка здійснює таке повідомлення (ч. 8 ст. 42 КПК).

У контексті ст. 278 КПК поняття вручення повідомлення про підозру охоплює низку процесуальних дій, які мають бути виконані слідчим або прокурором, а саме: 1) виклик особи відповідно до вимог ст.ст. 133, 135143 КПК; 2) встановлення особи, якій повинно бути вручено повідомлення про підозру; 3) усне оголошення їй повідомлення про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, роз`яснення суті підозри, відібрання в особи розписки про виконання зазначених дій слідчим або прокурором; 4) повідомлення особі про її процесуальні права, передбачені ст. 42 КПК, роз`яснення їх суті, відібрання в особи відповідної розписки; 5) фактична передача письмового повідомлення про підозру особі; 6) відібрання в особи розписки про те, що їй вручено письмове повідомлення про підозру, із зазначенням часу та дати виконання такої дії слідчим або прокурором

Отже, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

За результатами розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що має місце факт невиконання стороною обвинувачення передбачених процесуальним законом дій щодо повідомлення особи про підозру, враховуючи норми КПК України, в редакції, що діє з 19.11.2012 року. Адже згідно із законом прокурор чи слідчий можуть клопотати про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, але факт того, що особа набула статусу підозрюваного, враховуючі дані, що викладені у постанові слідчого від 15.05.2020р., про те, що були складені підозри 01.11.2013р. та 19.08.2014р. щодо ОСОБА_5 , нічим не доведено (відсутні дані про виклик особи для проведення процесуальної дії, про наслідки неприбуття особи, про вручення таких повідомлень, про їх направлення на відомі адреси проживання, перебування, знаходження особи та результати вручення або невручення тощо).

Так, до клопотання долучено лише повідомення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , яка датована 15.01.2015р. та складена начальником відділення СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором прокуратури м.Черкаси ОСОБА_11 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.122 КК України.

Між тим, не надані первісні повідомлення про підозру від 01.11.2013р. та від 19.08.2014р., а також не підтверджено факт виконання слідчим чи прокурором вимог ст. 278 КПК.

При цьому, слід зазначити, що згідно із статтею 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до статті 135 глави 11 розділу ІІ КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Підозрюваним відповідно до частини першої статті 42 КПК України є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276279 КПК України, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із приписами статті 136 КПК України підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Слід розрізняти процесуальні виклики від повідомлення про зміст документу із обов`язково визначеним статусом особи, яка має право роз`яснити зміст документу, обсяг набутих прав та обов`язків, та отримати пояснення, які особа має право надати з проводу підозри для можливості у подальшому прийняти рішення, зокрема, і щодо запобіжного заходу. І ця позиція кореспондується із ч. 3 ст. 111 КПК.

Як зазначалось, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Тобто, зміст процесуального документу не може роз`яснити ні керівник комунального підприємства, ні «передати» близький родич. Усі процесуальні дії мають різний правовий зміст, та наслідки у залежності від того, чи повноважна особа їх вчинила, та чи дотримувалась вона суворо кримінального процесуального закону, який побудований по принципу обмеження на обмеження прав.

Отже, в даному випадку, є безпідставними доводи прокурора про те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що датоване 15.01.2015р., вручене 05.06.2020р. матері ОСОБА_5 , а тому це дає підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що й це повідомлення направлялось за відомими адресами проживання/перебування/знаходження ОСОБА_5 , немає. Не знайшли свого підтвердження доводи прокурора й про те, що ОСОБА_5 перебуває за межами України, враховуючи надані до суду документи, як додатки до клопотання. Крім того, жодним чином належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_5 ; при врученні їй такого процесуального документа відсутні дані про те, що ця особа була перевірена за документами, що посвідчують її особу (паспорт, тощо).

Таким чином, слідчим суддею за наданими матеріалами клопотання та поясненнями прокурора в судовому засіданні, не встановлено обставин, які свідчать про те, що стороною обвинувачення було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 як повідомлення про підозру, так і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у спосіб, що передбачений КПК для вручення повідомлень. Відсутні актуальні дані про зареєстроване місце проживання/перебування/знаходження особи; не надано підтверджень про те, що первісне повідомлення про підозру та пам`ятка направлялись за такою адресою/адресами рекомендованим листом із повідомленням про вручення та описом вкладень поштового відправлення. Як і не надані підтвердження про те, що поштове відправлення було вручене чи не вручено працівником поштового відділення з тих чи інших причин. Даних про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 у день її складання, слідчому судді не надано.

Так, щодо повідомлення про підозру особі, місцезнаходження якої не встановлено, слід звернути увагу на таке. З аналізу приписів, які містяться у статтях 42 та 278 КПК України, випливає, що вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, може застосовуватись виключно у випадку невстановлення місцезнаходження особи, тобто переховування її від слідчого, прокурора.

Статтею 281 КПК України визначено процедуру оголошення в розшук. На підтвердження оголошення в міжнародний розшук, в тому числі каналами Інтерполу, слідчі/прокурори надають слідчим суддям постанову про розшук або факт звернення до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України із запитом про розміщення особи в міжнародний розшук Інтерполу.

До суду надано постанову слідчого від 15.05.2020р. про оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, а також з тексту постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011р. вбачається, що ОСОБА_5 з 30.06.2010р. перебуває у міжнародному розшуку за каналами Інтерполу. При цьому, відсутні актуальні дані, на час розгляду справи, про перевірку інформації про особу за державним реєстром актів цивільного стану (про зміну прізвища, імені, по-батькові, про смерть тощо), про перебування такої особи в місцях позбавлення волі, про зареєстроване місце проживання тощо.

Слід зазначити, що знайшли своє підтвердження доводи сторонни захисту про те, що надані до клопотання матеріали, зокрема відповіді т.в.о. начальника Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області від 27.03.2020р. не відповідають інформації, що викладена у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 15.01.2015р., оскільки зазначено, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.5 ст. 191 КК України, а в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 15.01.2015р. зазначено, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст. 122 КК України. Даних про те, що йому повідомлено про підозру за ст. 191 КК, немає.

Не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 перебуває на території іноземної держави і на даний час, враховуючи надані прокурором відповіді ГУ ДМС України в м. Києві та Державної прикордонної служби України.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що стороною обвинувачення були дотримані вимоги ст.ст. 281, 278 КПК щодо повідомлення особі, місце знаходження якої не встановлене, про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри.

Жодним чином прокурором не наведено даних щодо виконання ухвали Соснівського райсуду м. Черкаси від 12.10.2011р., за якою щодо ОСОБА_5 вже обрано запобіжний захід тримання під вартою, враховуючи положення п.9 розділу Х Прикінцевих положень КПК України.

Так, відповідно до п.9 Перехідних положень розділ ХІ КПК України в редакції від 13.04.2012р., яка чинна з 19.11.2012р., запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом перебувають у провадженні органів досудового слідства, залишаються у провадженні цих органів до завершення розслідування незалежно від зміни їх підслідності відповідно до цього Кодексу (п.6 Перехідних положень КПК).

Як зазначалось, під час розгляду справи, слідчим суддею встановлено, що постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011р. щодо ОСОБА_5 вже обрано запобіжний захід тримання під вартою за кримінальним провадженням, яке на даний час перебуває на досудовому розслідуванні в СУ ГУ НП у Черкаській області і розшукова справа №13107017 щодо нього заведена ще 13.02.2010р. При цьому, звертаючись до суду із цим клопотанням, прокурором не наведено обставин про те, що обраний запобіжний захід скасований, припинена дія постанови тощо і це дає підстави саме для обрання запобіжного заходу.

Таким чином, за результатами розгляду клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, оскільки на даний час жодними належними та допустимими доказами не доведено про те, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 були вручені відповідно до вимог КПК і він набув статусу підозрюваного за інкримінованими йому злочинами (в т.ч. за ч.1 ст.122 КК, з врахуванням норм п.3 ч.2 ст. 183, ст. 281, ст. 278 КПК, ст. 12, ч.1 ст. 122 КК), враховуючи дані повідомлення та витягу з ЄРДР. Оскільки прокурором не були надані повідомлення про підозру від 01.11.2013р. та від 19.08.2014р., про які зазначено у постанові слідчого від 15.05.2020р., то слідчий суддя позбавлений можливості перевірити їх обґрунтованість, враховуючи норми ст.ст. 177, 178, 183 КПК. Крім того, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи обставини, що викладені у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри, що датована 15.01.2015р., зокрема про те, що мала місце ще й інша підозра, яка датована 14.08.2014р.

Обставини, на які посилається прокурор, про те, що матері ОСОБА_5 ОСОБА_9 вручено лише повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яке датоване 15.01.2015р., не є підставою для задоволення клопотання, оскільки таке повідомлення є лише похідним від повідомлення про підозру.

Крім того, не підлягає до задоволення клопотання прокурора і з підстав та з врахуванням норм чинного процесуального законодавства, оскільки він фактично просить про повторне обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при умові дії вже обрано запобіжного заходу, що є недопустимим; жодних нових доводів, які б не були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення від 18.05.2020р., прокурором не наведено. На думку слідчого судді, клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Також слід зазначити, що всі доводи, які викладені під час розгляду справи, в тому числі у письмових запереченнях, адвокатом ОСОБА_4 , слідчим суддею враховані при прийнятті цього судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 183, 184, 277, 176-178, 193, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1