Справа № 456/2423/15-к
Провадження № 1-кп/456/5/2020
ВИРОК

іменем України

05 серпня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження № 0000799 від 22.05.2015 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадяники України, з середньою освітою, непрацюючій, раніше судимій 24.09.2014р. вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи засудженою вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2014 р. за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин та належним чином письмово ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попередженою про кримінальну відповідлаьність за ч.2 ст.389 КК України, тобто за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що 02.02.2015р. в останньої було відібрано підписку, того ж дня отримала в кримінально-виконавчій інспекції Стрийського МВ КВІ УДПтС направлення в Стрийську житлово-експлуатаційну контору № 1 (КП «Надія»), що знаходиться по вул.Матейка, 7 в м.Стрий, на виконання громадських робіт за вищевказаним вироком. Згідно з даним направленням ОСОБА_5 повинна була приступити до виконання данного покарання з 03.02.2015 року. Однак обвинувачена у період з 10.02.2015р. по 29.04.2015р. без поважних причин не з`явилася для відпрацювання громадських робіт у КП «Надія», допустила 46 пропусків, та в загальному не відпрацювала 180 годин громадських робіт із 240 годин громадських робіт, чим ухилилася від виконання вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2014 р. за ч.1 ст.185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовно обвинувачується у тому, що вона будучи засудженою, вчинила ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто, кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 5.08.2020 р., укладена між прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (кримінальний проступок), даних про особу обвинуваченої, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідування кримінального правопорушення) обставини, які обтяжують покарання - відсутні, а тому досягають згоди, що обвинувачена ОСОБА_5 має понести покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на три місяці. При цьому, враховуючи приписи п. 4. ч. 1 ст 72 КК України, згідно якого 180 годин громадських робіт, які невідбуто обвинуваченою згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 24.09.2014 р. відповідають 22 дням арешту, а тому згідно ч. 1 ст 71 КК України остаточно визначити шляхом складання покраннь, покарання у вигляді 3 місяців 22 днів арешту.

Крім того, згідно умов даної угоди обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості, затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, а відтак просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_4 просить затвердити дану угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1). кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2). особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок. Так, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ст. 474 ч. 4 обвинувачена розуміє. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених для відмови в затвердженні угоди передбачених ст. 474 ч. 6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою підлягає затвердженню.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винної, що позитивно характеризується по місцю проживання, раніше судима, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту терміном на три місяці. При цьому, враховуючи приписи п. 4. ч. 1 ст 72 КК України, згідно якого 180 годин громадських робіт, які невідбуто обвинуваченою згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2014 р. відповідають 22 дням арешту, а тому згідно ч. 1 ст 71 КК України остаточно визначити шляхом складання покраннь, покарання у вигляді 3 місяців 22 днів арешту.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 314, 368-371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 5.08.2020 року між прокурором Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000799 від 22.05.2015.

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.389 КК України, та призначити їй покарання - арешт на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст.71 КК України, із врахуванням положень п.4 ч.1 ст.72 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків 3 (три) місяці 22 (двадцять два) дні арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

Роз`яснити ОСОБА_5 про її обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 5.08.2020 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_5 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1