СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5252/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ :
До Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження №002806 від 06.04.2018. В обґрунтування скарги. Скаржник зазначив, що він є власником житлового будинку розташованого у АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :75:177:0068, площею 0,1000 гектарів. При цьому, вказує, що, наразі, він є обмежений у праві користуванням своїм майном та земельною ділянкою з огляду на те, що у 2018 році її самовільно було захоплено сусідом суміжної присадибної ділянки за адресою АДРЕСА_2 - ОСОБА_5 . 06.04.2018 скаржник звернувся до Святошинського УП ГУНП у м. Києві з заявою про за вказаним фактом кримінального правопорушення, повідомивши, що в період з 02.04.2018 р. по 06.04.2018 р. гр. ОСОБА_5 разом з іншими невідомими особами за адресою АДРЕСА_3 вчинено пошкодження майна скаржника та незаконно знесено будинок, який належав скаржнику на праві власності. 06.04.2018 на підставі поданої заяви, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про злочин за ч.1 ст. 194 КК України за №0002806. У рамках вказаного кримінального провадження скаржник мав процесуальний статус потерпілого на підставі ст.55 КПК України. Після неодноразових звернень до слідчого з заявами про ознайомлення з матеріалами справи, 09.10.2020 скаржнику було вручено Постанову про закриття кримінального провадження № 002806 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. При цьому, слідчий мотивував свою постанову відсутністю об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 194 КК України. Скаржник вважає оскаржувану постанову передчасною, необґрунтованою, а тому, просить її скасувати.
Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 22.10.2020 призначено дату судового розгляду та витребувано для огляду матеріали кримінального провадження.
В судовому засіданні представник скаржника підтримала подану скаргу, просила задовольнити, надала фотографії зруйнованого майна скаржника, а також, надала витяг з висновку про вартість майна скаржника, яке було пошкоджене.
Святошинське УП ГУНП у м. Києві та Київська місцева прокуратура №8 були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду поданої скарги, проте до судового засідання їх представник не з`явились. Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. При цьому, з метою участі у розгляді скарги осіб, рішення яких оскаржується, розгляд справи відкладався. Слідчим були передані на огляд слідчого судді матеріали кримінального провадження, проте у судове засідання слідчий не з`явився. За таких обставин, з урахуванням належного повідомлення Святошинського УП ГУНП у м. Києві, Київської місцевої прокуратура №8 слідчий суддя визнав можливим розглядати скаргу на підставі наявних матеріалів, про що було постановлено протокольну ухвалу.

Дослідивши скаргу, додані матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту ст.ст. 84, 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №002806 від 06.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 26.12.2018, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002806 від 06.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України - закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В обґрунтування вказаної постанови, слідчим було зазначено, що за результатом проведеного досудового розсліду встановити достовірні обставини події не надалося можливим. Враховуючи зазначене та беручи до уваги те, що в даній події відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.194 КК України, а саме встановлено відсутність його об`єктивної та суб`єктивної сторони, керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження було закрито.

Щодо строків звернення до слідчого судді зі скаргою, слід зазначити, що матеріали кримінального провадження містять повідомлення, направлене ОСОБА_4 про закриття кримінального правопорушення з доданою до нього копією оскаржуваної постанови. Водночас, інформації про отримання такого повідомлення адресатом матеріали кримінального провадження не містять. Натомість скаржником було додано копію оскаржуваної постанови, яка містить відмітку про те, що постанову було вручено скаржнику 09.10.2020. За відсутності інформації, що спростовує факт отримання постанови скаржником саме 09.10.2020, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана у межах строку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому розслідуванні потерпілим та його представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 283 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 25 КПК прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції під час досудового розслідування вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, рішення слідчого про закриття кримінального провадження зазначеним вимогам не відповідає.

Так, скаржник у своїй заяві повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК.

При винесенні постанови слідчий зазначив, що відсутні свідки події кримінального правопорушення, неможливо встановити достовірні обставини події, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно з вимогами ст. 92 КПК обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Разом з тим, слідчим у кримінальному провадженні не приймались заходи для збирання та закріплення у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку доказами обставин, які підлягають доведенню.

Зокрема, після проведення огляду місця події 07.05.2018 і до ухвалення постанови про закриття кримінального провадження, матеріали кримінального провадження стосуються подій, що стались під час огляду місця події. Натомість, відносно фактів, викладених в заяві про кримінальне правопорушення слідчі чи процесуальні дії не здійснювались. Попри наявну у слідчого інформацію, яка витікає з заяви ОСОБА_4 про обставини вчинення злочину, слідчим не встановлено та не допитано свідків, не допитано потерпілого, не надано оцінки даним, які долучені заявником, а також не проведено інших слідчих і процесуальних дій, які сприяли би повному і всебічному досудовому розслідуванню. При цьому, в судовому засіданні представником надано фотографії знищеного майна, а також, висновок про вартість знищеного майна, яка складає 1393970,00 грн.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, оскільки на порушення зазначених вище норм процесуального законодавства слідчий не вжив усіх заходів та не використав надані процесуальні можливості для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 11, 92-94, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 26.12.2018 про закриття кримінального провадження за №002806 від 06.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали слідчого судді було проголошено 10.11.2020 року о 17-10 год.

Cлідчий суддя ОСОБА_1