Справа №639/4369/20
Провадження №1-кс/639/1871/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву Ле Лілії Тионг про відвід прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 17.03.2020 року за № 0000460 , -

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява Ле Лілії Тионг про відвід прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 17.03.2020 року за № 0000460.

В обґрунтування поданої заяви про відвід зазначається, що прокурор ОСОБА_3 проявляє упередженість при процесуальному керівництві зазначеного кримінального провадження, у прокурора уже сформувалась думка про винність підозрюваної ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. При цьому 19.03.2020р. та 20.03.2020р. прокурором було підписано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , які не були обґрунтованими. Під час проведення обшуку в квартирі за місцем проживання однієї з підозрюваних ОСОБА_7 , прокурором було привласнено грошові кошти, що були предметом злочину у сумі 13000,00 доларів США. Крім того, прокурором безпідставно було ініційовано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з домашнього арешту на тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, підозрювана ОСОБА_6 вважає, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженостіпрокурора ОСОБА_3 .

Під час судового засідання підозрювана ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 підтримали, просили зазначену заяву задовольнити, посилаючись на зазначене вище. Крім того, в доповнення вказаних доводів сторона захисту вказувала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були незаконно затриманні за підозрою у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, під час затримання та на початковій стадії досудового розслідування до них застосовувались тортури та психологічний тиск, на підтвердження чого було надано висновки фахівців з питань судово-медичної експертизи від 24.03.2020р. №119п/п-с та 25.03.2020р. №121 п/п-с, а прокурор належним чином не відреагував на вказані порушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав пояснення, згідно яких заперечував проти задоволення заявленого відводу, оскільки відсутні будь-які правові підстави для відводу прокурора у вказаному кримінальному провадженні. При цьому він категорично заперечував факт привласнення ним грошових коштів що були предметом злочину, вважав свою процесуальну позицію з приводу обґрунтованості підозри ОСОБА_6 та наявності підстав для зміни їй запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою законною та обґрунтованою та такою, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а доводи заявленого відводу надуманими та безпідставними. Також прокурор зазначив, що до нього не надходило повідомлень про застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи та обґрунтування заявленого відводу, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КПК України, усі відводи, окрім відводу судді, під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.

Обставини, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, визначені статтею 77 КПК України, та їх перелік є вичерпним.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Надаючи оцінку заявленому підозрюваною ОСОБА_6 відводу прокурору ОСОБА_3 , необхідно зазначити таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. п. 9, 10, 11 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Щодо доводів сторони захисту про те, що 19.03.2020р. та 20.03.2020р. прокурором було затверджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , які не були обґрунтованими, то необхідно зазначити, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.06.2020 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.07.2020 року, в задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення слідчого від 19.03.2020р. про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000460, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2020 року, було відмовлено.

Крім того, з пояснень учасників судового розгляду встановлено, що в ході досудового розслідування слідчими суддями Жовтневого районного суду м. Харкова неодноразово вирішувались питання щодо дії запобіжних заходів (застосування, продовження дії, зміни) стосовно підозрюваних у кримінальному провадженні, зокрема, підозрюваної ОСОБА_4 .. Відповідно, при цьому вирішувалось питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 . Даних про те, що при розгляді відповідних клопотань слідчим суддею було зроблено висновки про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не надано.

При цьому необхідно відзначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Стосовно доводів заявленого відводу про те, що під час проведення обшуку в квартирі за місцем проживання однієї з підозрюваних ОСОБА_7 , прокурором було привласнено грошові кошти, що були предметом злочину у сумі 13000,00 доларів США, які ОСОБА_10 начебто викинула у вікно, то вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо наданого стороною захисту диску з записом розмови підозрюваних, то вона, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011р. №12-рп/2011, не може бути взята до уваги, адже є недопустимим доказом.

Крім того, як зазначила сама підозрювана ОСОБА_6 та її захисник, вказана розмова відбувалась між підозрюваними, а тому до її змісту необхідно ставитися критично.

Стосовно доводів заявлено відводу про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були незаконно затриманні за підозрою у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та до них застосовувалось насильство, то як вбачається з наданої захисником копії протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , після зупинки транспортного засобу дівчата добровільно дали оглянути автомобіль, їм було запропоновано проїхати до відділу поліції для дачі показань, на що вони дали добровільну згоду; зі сторони працівників поліції фізичного впливу до дівчат не застосовувалось, кайданки не одягались, зброєю працівники поліції не погрожували.

При цьому стороною захисту не надано доказів подання скарги в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_6 , а також звернення до прокурора чи слідчого судді при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу з повідомленнями щодо застосування до підозрюваної насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, зокрема і надання прокурору ОСОБА_3 висновків фахівців з питань судово-медичної експертизи від 24.03.2020р. №119п/п-с та 25.03.2020р. №121 п/п-с.

Решта доводів заявленого відводу зводиться до незгоди з процесуальною позицією прокурора ОСОБА_3 , прийнятими ним рішеннями та оцінкою ним фактичних обставин справи під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, що не свідчать про наявність обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, заява ОСОБА_6 , її пояснення та пояснення захисника ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні щодо необ`єктивності та упередженості прокурора фактично містить власні припущення, які не підтверджуються належними та допустимими доказами, а решта доводів заявленого відводу фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями та позицією прокурора по вказаному кримінальному провадженню.
Обставин, які б виключали участі прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000460 від 17.03.2020 року. передбачених ст. 77 КПК України, не встановлено.

Таким чином, заява Ле Лілії Тионг про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженню №0000460 від 17.03.2020 року задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Ле Лілії Тионг про відвід прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 17.03.2020 року за № 0000460 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1