Справа № 621/1680/20
Пр. № 1-кп/621/221/20
Вирок
Іменем України
23 жовтня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієва кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зміїв Харківської області, зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із неповною середньо освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

В ніч з 05.06.2020 на 06.06.2020, більш точної дати та часу під час судового слідства встановити не представилось за можливе, перебуваючи поблизу території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 в той же день та час, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де шляхом зламу замку вхідних дверей проник до приміщення господарчого приміщення, розміщеного на території за вищезазначеною адресою, звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи викрав: електропилу ТМ Вlаск Dесkеr модель СS2245, бувшу у використанні, в робочому стані, вартістю 3499 грн. 00 коп., тример ТМ Greenworks модель GСТ 1246 бувший у використанні, в робочому стані, вартістю 3 240 грн. 00 коп., чим завдав ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 6 739 грн. 00 коп.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочину.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до приміщення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, добровільне відшкодування завданного збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується, як такий у відношенні якого скарг не надходило, не працює, неодружений, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, висновки досудової доповіді, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Враховуючи приписи ч. 4 ст.174 КПК України, накладений ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2020 арешт на майно - скасувати.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: електропилу ТМ Вlаск Dесkеr модель СS2245, тример ТМ Greenworks модель GСТ 1246, які передані на відповідальне зберігання потерпілій вважати повернутим ОСОБА_5 ; фіскальний чек №1-12 ПП "Златодар 585", який знаходиться на зберіганні у Зміївському ВП ГУНП в Харківській області - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Накладений ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2020 арешт на майно - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: