Справа № 557/783/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

секретар судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 26.03.2020 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Жаврів Гощанського району Рівненської області, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, українець, неодружений, не працюючий, громадянин України, раніше не судимий в силу дії ст. 89 КК України,

за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
24 березня 2020 року близько 19 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю будь-яких осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 таємно викрав два бетонні стовпчики довжиною 1,5 м вартістю 170 грн. кожен, чим завдав для потерпілої ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 340 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 24 березня 2020 року близько 22 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю будь-яких осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 таємно викрав два бетонні стовпчики довжиною 1,5 м вартістю 170 грн. кожен, чим завдав для потерпілої ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 340 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, в ніч з 24 на 25 березня 2020 року , точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю будь-яких осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 таємно викрав шість бетонних стовпчиків довжиною 1,5 м вартістю 170 грн. кожен, чим завдав для потерпілої ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1020 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
12.06.2020 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 468 ч.1 КПК України.

Згідно з даною угодою, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1, ч.2 ст. 185 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді громадських робіт та обмеження волі зі застосуванням ст.ст. 70, 75 КК України, з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений просить вказану угоду, укладену з потерпілою, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1, ч.2 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та показав, що обставини вчинення злочину повністю викладені в обвинувальному акті та відповідають дійсності. Вину визнає, щиро кається. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 вважає, що угоду можливо затвердити, угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про примирення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В даному випадку обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1, ч.2 КК України, що згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості на час вчинення кримінального правопорушення та кримінальним проступком та нетяжким злочином на час розгляду справи відповідно. Питання про погіршення становища не ставиться.

Суд, переконавшись, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також переконавшись, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, а також те, що обвинувачений дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про примирення, укладена між потерпілою та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому покарання, яке визначено в угоді, а саме у виді громадських робіт, що відповідає санкції ст. 185 ч.1 КК України, у виді обмеження волі, що відповідає санкції ст. 185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 75, 76 КК України, із звільненням обвинуваченого від покарання з випробуванням з покладенням обов`язків.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12.06.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 26.03.2020.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.06.2020 року покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт;

-ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.06.2020 року покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі: два бетонні стовпчики, які передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій залишити у розпорядженні ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілою, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором та потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1