У Х В А Л А
іменем України
29 жовтня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянки України, із професійно-технічною освітою, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: вироком Змїївського районного суду Харківської області від 17.12.2018 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 29.01.2020 направлено обвинувальний акт до Зміївського районного суду Харківської області по кримінальному провадженню №000090 від 25.01.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України

якій вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

в с т а н о в и в :
29.10.2020 слідчий СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000049 від 27.07.2020, звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 27.07.2020, близько 10 год 30 хв ОСОБА_4 перебувала на відкритій ділянці місцевості, за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ярослава Мудрого, поблизу під`їзду №2 буд. №34, де побачила жіночу сумку, яка лежала каналізаційному люці. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, з метою реалізації якого, розуміючи, що її дії ніким помічені не будуть, підійшла до люку, де повторно викрала з гаманця, який знаходився у сумці, грошові кошти у сумі 200 гривень та банківську картку АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківську картку АТ «Креді Агріколь Банк» № НОМЕР_2 . Продовжуючи свій умисел, одразу направилась до відділення АТКБ «Приватбанк», за місцем розташування банкомату АТ КБ «Приватбанк» за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ярослава Мудрого, буд. 14, де здійснила зняття грошових коштів в розмірі 2500 гривень з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 . Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 , розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2700 гривень.
Крім того, в період часу з 08.10.2020 по 13.10.2020, ОСОБА_4 перебувала поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_7 з приміщення квартири АДРЕСА_3 , розташованої за вказаною адресою, з метою реалізації якого, діючи протиправно, із корисливих мотивів, впевнившись, що її дії ніким помічені не будуть, таємно, проникла через незачинені двері до вказаної квартири, звідки викрала ноутбук TM «Compaq Presario CQ 57», вартістю 7910 грн, чим заподіяла ОСОБА_7 матеріальну шкоду, згідно висновку товарознавчої експертизи від 27.10.2020 року, на вказану суму.
27.10.2020 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих їй злочинів повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 наполягала на його задоволенні посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування стосовно неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Зідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкогго та тяжкого злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відповідно за якою їй загрожує, у разі визнання винуватою, покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше судима за вчинення корисливого злочину, новий злочин вчинила у період іспитового строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.

Таким чином, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, тому клопотання про застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати до слідчого відділу Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покласти на сектор превенції патрульної поліції Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Строк дії ухвали - до 29.12.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний тескт ухвали складено о 15 год 00 хв 29.10.2020.

Слідчий суддя: