Справа № 204/6085/19
Провадження № 1-в/204/1199/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України в редакції №838-VІІІ від 26.11.2015

ВСТАНОВИВ:
З Дніпровського апеляційного суду в провадження судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про зарахування засудженій ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015.

В клопотанні адвокат ОСОБА_4 просив зарахувати ОСОБА_5 засудженій вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2013, зміненого ухвалоюАпеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016, у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 17 листопада 2012 року по 10 червня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 206 днів;зарахувати ОСОБА_5 засудженій вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 року, у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 22 травня 2014 року по 25 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 626 днів; розглянути можливість зарахування ОСОБА_5 засудженій вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 року, у строк покарання, інші періоди попереднього ув`язнення, з-поміж передбачених статтею 72 КК України, якщо наявність таких періодів буде встановлено з документів особової справи засудженого та документів, доданих до заяви.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання в частині зарахування засудженій ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за період з 22 травня 2014 року по 25 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, від інших вимог відмовився.
Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала свого адвоката.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки ОСОБА_5 в цей період вже відбувала покарання, а отже не перебувала в статусі попередньо ув`язненої.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, наданої на огляд суду, приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджена ОСОБА_5 ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.08.2019 була тимчасово залишена в ДУВП №4 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Враховуючи той факт, що засуджена ОСОБА_5 вже тривалий час знаходиться в ДУВП №4, фактично щодо неї в межах ДУВП №4 виконується вирок, у зв`язку з чим заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 підлягає розгляду в Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська.

ОСОБА_5 засуджена вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2013 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки, із конфіскацією майна. Відповідно до ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_5 9 рангу державного службовця. В строк відбуття покарання ОСОБА_5 зараховано час проведений під вартою у період з 17 листопада 2012 року по 10 червня 2013 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2014 вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2013 змінено. ОСОБА_5 призначено покарання за ч.5 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки, із конфіскацією майна, за ч.2 ст.366 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на два роки. На підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання п`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки, з конфіскацією майна, яке є її особистою власністю.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2015 ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2014 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з ч.3 ст. 28 ч. 2 ст.366 КК України на ч. 3 ст. 28 ч.1 ст.366 КК України. На підставі ст.49 КК України звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України закрито. Застосовано до ОСОБА_5 додаткове покарання за ч. 5 ст.191 КК України у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах організаціях незалежно від форми власності строком на три роки, та вважати засудженою за ч.5 ст.191 КК України у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах організаціях незалежно від форми власності строком на три роки із конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк призначеного покарання строк її попереднього ув`язнення в період з 17 листопада 2012 року по 10 червня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. В решті вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 12 жовтня 2016 року.
Крім того, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2019 року затверджено угоду від 16 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0000181 від 11.04.2013 про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 , останню визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.191 КК України та призначено їй покарання у виді 6 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських повноважень в органах державної вади та місцевого самоврядування строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року (зміненого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року), остаточно визначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки із конфіскацією майна. До набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід тримання під вартою. Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено відраховувати з дня її затримання. Вирок набрав законної сили 17.07.2019.
Згідно з рапортом ОСОБА_5 була затримана 07.05.2019 на підставі вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року.

З матеріалів особової справи, наданої на огляд суду, а саме з довідки про звільнення, вбачається, що ОСОБА_5 з 22.05.2014 по 25.01.2016 відбувала покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2013. Звільнена на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 17.12.2015.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 26.11.2015 №838-VIIІ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення за КПК України включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому, строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.

У розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Враховуючи той факт, що вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2013 після перегляду в Апеляційному суді Дніпропетровської області, набрав законної сили 23.04.2014, то з 22.05.2014 по 25.01.2016 ОСОБА_5 вже відбувала покарання за призначеним вироком, а отже не перебувала в статусі попередньо ув`язненої.
У зв`язку з чим, в розумінні ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 26.11.2015 року №838-VIIІ), термін з 22.05.2014 по 25.01.2016 зарахування та перерахунку не підлягає.
Крім того, судом встановлено, що Дніпровський апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2019 року, в своїй ухвалі від 24 вересня 2020 року, зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року було змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2014 року і останній набрав законної сили 23 квітня 2014 року, тобто з 23 квітня 2014 року ОСОБА_5 набула статусу засудженої та з 22 травня 2014 року по 25 січня 2016 року відбувала призначене покарання, а не трималася під вартою, як попередньо ув`язнена особа, чим було допущено неповноту судового розгляду.
Відповідно до ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України. Тобто, ухвала Дніпровського апеляційного суду від 24.09.2020 набрала законної сили, є обов`язком в тому числі для Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська при розгляді цього клопотання при вирішенні питання про зарахування строк попереднього ув`язнення.

При розгляді заяви судом виконано ч.3 ст.415 КПК України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовано судове рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, оскільки надано оцінку всім доводам прокурора, викладених ним в апеляційній скарзі,з дотриманням вимог процесуального закону повно і всебічно досліджено зібрані докази, дано їм належну оцінку, перевірено інші доводи, викладені в апеляційній скарзі з метою ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, а також врахований встановлений судом апеляційної інстанції в ухвалі від 24.09.2020 висновок про те, що вказаний період не підлягає зарахуванню та перерахунку за ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 26.11.2015 року №838-VIIІ), оскільки ОСОБА_5 з 23.04.2014 перебувала в статусі засудженої та відбувала покарання за вироком суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України в редакції №838-VІІІ від 26.11.2015 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIIІ, ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення»

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України в редакції №838-VІІІ від 26.11.2015 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1