КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5967/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП ОГП) ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо не розгляду клопотання від 13 серпня 2020 року вих. №1-Т в рамках кримінального провадження №0000309 від 07 травня 2020 року та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 від 13 серпня 2020 року вих. №1-Т і проінформувати адвоката ОСОБА_6 про результати розгляду у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор відділу САП ОГП ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді та прийняти нову, якою провадження у справі за скаргою закрити.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що скарга адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора непідсудна Печерському районному суду м. Києва, оскільки в межах кримінального провадження №0000309 розслідується вчинення державним службовцем злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, що підпадає під підслідність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) за п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, отже справа підсудна Вищому антикорупційному суду. Про вказані обставини повідомлялося в клопотанні прокурора, яке було подане до Печерського районного суду м. Києва, але слідчий суддя залишив їх без уваги та розглянув скаргу по суті, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, а саме правила підсудності.

Обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді від 23 жовтня 2020 року в апеляційному порядку, прокурор посилається на позицію Великої палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 23 травня 2018 року (справа №243/6674/ 17-к) та вважає, що оскаржувану ухвалу слід вважати такою, можливість винесення якої не передбачено КПК України, оскільки КПК України не передбачено винесення місцевим загальним судом ухвали у справі, підсудній Вищому антикорупційному суду.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Прокурор відділу САП ОГП ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, направив клопотання, в якому підтримав апеляційні вимоги та просив розглянути апеляційну скаргу без його участі. Тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги стосуються й ухвал, постановлених слідчими суддями, як одного з видів судового рішення.

Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 26 КПК України право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження та відповідає його завданням, передбаченим ст. 2 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КПК України кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві загальні суди, а також Вищий антикорупційний суд.

Правила, які відносять справи до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, визначаються ст. 33-1 КПК України із урахуванням п.20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 33-1 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст. 33-1 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 24 вересня 2020 року захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 в порядку Глави 26 КПК України звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання згідно з положеннями ст. 220 КПК України та інше, в якій просив зобов`язати Генерального прокурора розглянути клопотання сторони захисту від 13 серпня 2020 року про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні №0000309 від 06 травня 2020 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 366-1, 366-1 КК України; зобов`язати Генерального прокурора вирішити спір про підслідність та доручити здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування.

На час розгляду вказаної скарги слідчому судді Печерського районного суду м. Києва було достовірно відомо про те, що її розгляд віднесено кримінальним процесуальним законом до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, що слідує із даних клопотання прокурора від 23 жовтня 2020 року та долучених до нього документів, зокрема витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000309, за змістом якого досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні після внесення 28 липня 2020 року додаткових відомостей до ЄРДР здійснюється НАБУ також і за фактом вчинення корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, виклад фактичних обставин якого свідчить про наявність умови, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. Отже кримінальне провадження №0000309 предметно відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування повинен здійснюватися слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.

Однак слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва в порушення вимог ст. 33-1 КПК України, за відсутності повноважень на розгляд скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 за правилами ст.ст. 303-308 КПК України у кримінальному провадженні, яке предметно відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглянув її по суті та за результатами розгляду прийняв рішення про зобов`язання уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора вчинити певну дію.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що право на апеляційне оскарження такого судового рішення в даному випадку підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, що узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 23 травня 2018 року. А тому ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва як така, що постановлена з порушенням вимог ст. ст. 26, 33-1КПК України, тобто з порушенням правил підсудності, підлягає скасуванню відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України з постановленням судом апеляційної інстанції, виходячи з вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду у цьому суді.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність Генерального прокурора щодо не розгляду клопотання згідно з положеннями ст. 220 КПК України необхідно повернути особі, яка її подала.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора відділу САП ОГП України ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОГП України ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо не розгляду клопотання від 13 серпня 2020 року вих. №1-Т в рамках кримінального провадження №0000309 від 07 травня 2020 року та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 від 13 серпня 2020 року вих. №1-Т і проінформувати адвоката ОСОБА_6 про результати розгляду у відповідності до вимог ст. 220 КПК України - скасувати.

Скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність Генерального прокурора щодо не розгляду клопотання від 13 серпня 2020 року вих. №1-Т в рамках кримінального провадження №0000309 від 07 травня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4