Справа № 199/1479/18
Провадження № 1-в/175/75/20
Ухвала

Іменем України

31 липня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське подання начальника Дніпровського районного відділу м. Дніпра філії Державної установи «Центр Пробації» в Дніпропетровській області про приведення вироку відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року,

встановив:

За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 року ОСОБА_4 на підставі угоди про визнання винуватості засуджено за ч.1 ст.309 КК України до кримінального покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Вирок набрав законної сили та звернений до виконання.

У зв`язку із тим, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року (далі Закон або Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року), яким внесено зміни до ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.ч.1, 3 ст.5, ч.3 ст.74 КК України орган пробації звернувся до суду з поданням про вирішення питання зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_5 і представник органу пробації у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду подання.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подання та вважав його таким, що підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, долучені до подання, суд приходить до наступного.

01.07.2020 року набрав чинності Закон, яким до ч.1 ст.309 КК України внесено зміни та визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, з 01.07.2020 року призначення покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі є неможливим.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, на цей час судом не ухвалене рішення про його звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню іспитового строку, тобто продовжується виконання вироку, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст.5 КК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.

Частиною 1 статті 74 КК України визначено, що пом`якшення призначеного покарання може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч.3 цієї статті призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового Закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного засудженому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.4, 5, 61, 74, 309 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, суд
ухвалив:

Подання начальника Дніпровського районного відділу м. Дніпра філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області від 09 липня 2020 року задовольнити.

Привести вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, а саме:
ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України до кримінального покарання у виді обмеження волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
В іншій частині вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1