Єдиний унікальний номер 722/1483/20
Номер провадження 1-в/722/193/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.82 КК України замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання та просили у його задоволенні відмовити, обґрунтовуючи тим, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, та застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не заслуговує.
Голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 покладає на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 року було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з двохрічним іспитовим строком.
Вироком Чернівецького апеляційного суду від 06.06.2019 року вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. У строк покарання зараховано строк тримання ОСОБА_5 під вартою з 11.05.2018 року по 08.04.2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В іншій частині вирок районного суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 06.06.2019 року.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 08.07.2022 року.
Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.
Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину (ч.3 ст.186 КК України), на даний час відбув більше половини строку призначеного покарання.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Із досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.06.2019 року. В державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 30.06.2019 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 за час перебування в Чернівецькій УВП (№33) до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. За час перебування в колонії до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В жодному разі не заохочувався.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №249 від 21.10.2020 року, а також особової справи встановлено, що по прибуттю до установи та по лютий 2020 року до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, у зв`язку із стійким небажанням працювати. Лише з березня 2020 року по даний час працевлаштований на вантажно-розвантажувальній дільниці в якості різноробочого, встановлену норму виробітку в повному обсязі не виконує.
Із довідки бухгалтерії виправної колонії №131 встановлено, що станом на 26.10.2020 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_5 в установі на виконанні не перебуває.
Відповідно до довідки медичної частини №184 від 26.10.2020 року засуджений практично здоровий, працездатний, на даний час стан здоров`я засудженого задовільний.
Згідно характеристики, затвердженої 27.10.2020 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 , встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по відношенню до персоналу установи тактовний, у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, однак не завжди має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем, роботи із благоустрою установи та самообслуговування виконує, однак потребує постійного контролю за якістю виконання доручених робіт, вину у скоєному злочині визнав.
Як вбачається із довідки Сокирянського навчального центру №67 від 23.12.2019 року, засуджений навчався з 19.08.2019 року по 17.12.2019 року за професією «машиніст каменерізальних машин». Однак, як вбачається із особової справи, після завершення навчання і по даний час засуджений не виявляє бажання приймати участі у інших програмах диференційованого виховного впливу.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
- станом на 08.01.2020 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 08.01.2020 року);
- станом на 06.07.2020 року дотримується вимог режиму відбування покарання (протокол від 06.07.2020 року).
Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК).

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд не вбачає процесу достатніх позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, а тому приходить до висновку, що останній на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, як «став на шлях виправлення».
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1