Пр. № 1-кс/336/159/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю представників заявника адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Особа, щодо майна якої застосовано захід забезпечення в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0000276 від 21.11.2012 року за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 17.01.2018 року, під час здійснення досудового розслідування в означеному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_4 зазначив, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження застосований в інтересах відшкодування майнової шкоди, спричиненої кримінально караним діянням, за наявності в кримінальному провадженні цивільного позову в сумі 5243210 грн. щодо належної підозрюваному ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 .

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 від 28.12.2019 року провадження в справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу, між тим одночасно з закриттям провадження не вирішено питання про скасування арешту вказаної нерухомої речі.

В судовому засіданні представники власника майна підтримали вимоги клопотання, зауваживши на тому, що хоча постанова про закриття провадження на час розгляду клопотання і скасована першим заступником прокурора Запорізької області, проте вона скасована в частині рішення стосовно закриття кримінального провадження щодо відповідного кримінального правопорушення, а рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного залишено в силі.

Необґрунтоване обмеження їх довірителя в реалізації права власності, охоронюваного Основним Законом України, є таким, що не ґрунтується на законі, суперечить таким засадам кримінального судочинства, як законність та недоторканість права власності.

У зв`язку з викладеним просять про скасування арешту, накладеного на житло, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2018 року.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечує, зазначивши, що поновлення досудового розслідування повністю процесуально виправдовує продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Однією з засад кримінального судочинства в силу ст. 16 КПК ЦУкраїни є недоторканість права власності, згідно з якою (засадою), позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Виняток з цього правила становить накладення арешту на майно особи під час здійснення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наведених положень кримінального процесуального законодавства випливає, що застосування арешту за наявності для цього підстав призвано забезпечити ефективність та дієвість кримінального провадження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування майнової шкоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України). У такому випадку забезпечення кримінального провадження арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Як свідчить вказана норма процесуального закону, передумовою для накладення арешту з метою відшкодування шкоди є наявність у провадженні повідомлення про підозру, а також юридичної або фізичної особи, що відповідає за спричинену злочинними діями шкоду, і наявність обґрунтованого розміру позову.

Хоча в кримінальному провадженні, постанова про закриття якого скасована, і наявний цивільний позов, проте, як зазначено судом, рішення в частині закриття провадження щодо підозрюваного ОСОБА_6 є нескасованим, а провадження поновлено лише щодо кримінального правопорушення.

Таким чином у відсутність особи, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану протиправними діями, є недоцільним і таким, що посягає на охоронювані законом права та свободи, збереження арешту майна, який може бути застосований в подальшому по мірі повідомлення про підозру будь-якій особі в цьому провадженні.

В силу ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина 1 ст. 174 КПК України).

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя виходить з того, що власник майна повністю довів, що в застосуванні цього заходу на час вирішення клопотання немає потреби.

За вказаних обставин слідчий суддя не вбачає жодної процесуальної передумови для збереження арешту, продовження застосування якого посягало б на охоронюване законом право на недоторканість права власності.

Керуючись ст. ст. 167-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження, накладені на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , ухвалою слідчого судді від 17.01.2018 року, під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000276 від 26.11.2012 року за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1