ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/532/20
Провадження №1-кп/477/162/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві в залі суду кримінальне провадження, що внесене до ЄДРД № 0000132 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працює ТОВ «Ніконджитбудсервіс» слюсарем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2020 року о 17-20 годині, потерпілий ОСОБА_6 на автомобілі «Мазда-6» приїхав на замовлення до с. М-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, де припаркувася біля будинку №9, по провулку Мирному за місцем проживання замовника.

Через деякий час вийшов на вулицю та побачив на своєму автомобілі пошкодження лакофарбового покриття, після чого разом з замовником, свідком за справою - ОСОБА_7 зателефонували до обвинуваченого ОСОБА_4 , який перед тим проїжджав по провулку на своєму автомобілі, та підійшли за місцем його проживання до будинку АДРЕСА_1 . Коли обвинувачений ОСОБА_4 вийшов зі свого будинку, між ним та потерпілим виникла сварка з приводу пошкоджень на автомобілі потерпілого, під час якої обвинувачений ОСОБА_4 рукою схопив за шию потерпілого ОСОБА_6 , повернув до себе спиною та ногою наніс один удар у праве стегно потерпілого, відштовхнувши його від себе. Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано тілесне ушкодження у вигляді синця правого стегна, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя у момент їх спричинення.

Вказане діяння кваліфіковано органами досудового розслідування за ст. 125 ч.1 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини за пред`явленим обвинуваченням не визнав та пояснив, що 5 лютого 2020 року біля 5 години вечора він на належному йому автомобілі «Газель» разом із своєю дружиною ОСОБА_8 забрав дітей зі школи с. М-Погорілове та о 17-25 год. припаркував автомобіль та знаходився у власному будинку. О 18-22 год. йому зателефонував сусід ОСОБА_7 . В ході розмови сказав, що він (обвинувачений) пошкодив чужий автомобіль, який стоїть перед його будинком. Він одягнувся, та разом з дружиною вийшов на вулицю, де разом з обвинуваченим та ОСОБА_7 підійшов до його двору оглянути пошкодження, які ніби то наніс. Після повернулися до свого автомобілю «Газель», який стояв біля двору та встановили, що будь яких пошкоджень, які б свідчили про наявність чорного лакофарбового покриття автомобілю обвинуваченого на його автомобілі немає. Після чого обвинувачений ОСОБА_6 став погрожувати йому, тоді обвинувачений штовхнув потерпілого в область плеча. Через 30 хвилин ОСОБА_7 разом з групою осіб, що приїхали на автомобілі БМВ, підійшов до будинку знову та обслідували належний йому автомобіль «Газель», після чого пішли сказавши, що приїде поліція. Через деякий час приїхав наряд Вітовського ВП, зайшли до будинку, відібрали пояснення, оглянули автомобілі, однак, будь яких пошкоджень на автомобілі «Газель» не знайшли. Трохи згодом приїхали ще 2 патрульних автомобілі, знову провели експеримент. Тілесних ушкоджень нікому не наносив, тільки штовхнув потерпілого в плече після того, як він почав конфлікт. Звідки узялися синці на стегні потерпілого, не знає.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого знає наглядно. Так, 5 лютого 2020 року о 17-20 год. він приїхав у с. М-Погорілове на автомобілі «Мазда -6», який належить йому. Припаркував авто біля будинку №9 по провулку Мирному. Через деякий час з вікна будинку побачив, що заднім ходом поряд проїхала «Газель» білого кольору та почала сигналити. Близько 18-20 години він вийшов до свого автомобілю та побачив на задньому крилі пошкодження у вигляді пошкрябин лакофарбового покриття. Повернувся до будинку ОСОБА_9 та запитав, хто їздить на білій «Газелі», знайшли ОСОБА_10 , який вийшов з будинку та почав сварку з ОСОБА_7 , потім схопив за шию його (потерпілого) , розвернув та наніс удар ногою в область паху, після чого вони викликали поліцію, яка через декілька годин склала протокол за скоєння ДТП відносно ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є дружиною обвинуваченого, 5лютого 2020 року о 7 год. вечора, на той час уже близько години чоловік перебував удома, до нього зателефонував сусід ОСОБА_7 та повідомив, що її чоловік на своєму автомобілі пошкодив автомобіль, який до нього приїхав. Після чого, чоловік разом з нею вийшли до ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 . Всі разом оглядали автомобіль, який був пошкоджений. Потім прийшли до автомобіля чоловіка, ОСОБА_4 - «Газель», який також оглянули. Будь яких ушкоджень на ньому не було, у зв`язку з чим факт ДТП за участю її чоловіка доведено не було. ОСОБА_6 став погрожувати її чоловікові ОСОБА_4 . Будь яких тілесних ушкоджень чоловік потерпілому при ній не наносив. Коли приїхала поліція, та не виявила будь яких слідів ДТП на автомобілі «Газель», потерпілий повідомив працівникам поліції, що обвинувачений його вдарив.

Свідок ОСОБА_7 в ході судового розгляду пояснив, що потерпілого знає як майстра, який йому привіз та установлював телевізор у лютому 2020 року у вечірній час доби. Раніше знайомий з потерпілим не був. Обвинуваченого знає як сусіда по вулиці, неприязних відносин до конфлікту не було. Так у лютому 2020 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 на своєму автомобілі привіз йому телевізор та пішов до будинку його встановлювати. Через деякий час вони разом вийшли на вулицю та ОСОБА_6 показав йому пошкодження на автомобілі та запитав, чи він не знає, хто є власником автомобілю, який проїхав нещодавно поруч з його автомобілем по вулиці, на що він ( ОСОБА_9 ) повідомив ОСОБА_6 , що то є сусід ОСОБА_4 . Разом вони прийшли до будинку ОСОБА_4 та викликали його на вулицю, де стояв автомобіль «Газель». ОСОБА_4 вийшов один та між ним та потерпілим ОСОБА_6 почалася сварка, так як ОСОБА_4 не вважав себе винним у пошкодженні автомобілю ОСОБА_6 . Усе продовжувалося біля 5 хвилин. Після чого вони разом з ОСОБА_11 направились в сторону його автомобіля, як ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_12 та вдарив його ногою в область ягодиці, у яку сторону та якою ногою не пам`ятає, але настоює на тому, що бачив удар ногою, який наніс обвинувачений ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 .

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано наступні письмові докази.

Щодо дати, часу та місця скоєння кримінального правопорушення надано витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0000132 відповідно до якого 6.02.2020 року до відділу поліції звернувся потерпілий ОСОБА_6 з заявою про те, що 05.02.2020 року близько 18 год. 20 хв. він перебував навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , де невідомий на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин влаштував сварку , під час якої схопив його рукою за шию та вдарив ногою в область стегон, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. (а.с.29).

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_6 до органів поліції про вчинене кримінальне правопорушення від 05.02.2020 року, потерпілий заявив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , який 5 лютого 2020 року приблизно о 18-15 год., перебуваючи на вулиці біля свого будинку, у результаті виникнення неприязних стосунків схопив його за шию, розвернув до себе спиною та наніс один удар ногою в область правого стегна (а.с. 30).

Своє повідомлення про скоєння злочину відносно нього потерпілий підтвердив у ході проведення слідчого експерименту за його участю відповідно до протоколу від 24.02.2020 року та фототаблиці до нього, у присутності понятих, який проводився у Вітовському ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, та показав обставини та події скоєння злочину, а також спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим (а.с. 33-41).

За висновками судово-медичної експертизи №149 від 06.02.2020 року у ОСОБА_6 має місце пошкодження у вигляді синця правого стегна. Дані тілесні ушкодження утворилися від однієї ударної дії тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та інше, з давністю утворення біля доби до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя у момент їх спричинення. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника. Як слідує з дослідної частини експертного висновку: при огляді ОСОБА_6 експертом об`єктивно встановлено наявність на боковій поверхні правого стегна, у верхній третині, синець неправильної форми, розміром 6х4 см. блідо-фіолетового кольору. Інших будь-яких пошкоджень на тілі не виявлено ( а.с.31-32).

Аналізуючи в сукупності надані письмові докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень, що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України.

Стосовно посилання сторони захисту на покази допитаного судом свідка ОСОБА_8 , яка перебуваючи поряд з чоловіком весь час огляду їх автомобіля, не бачила нанесення ним потерпілому тілесних ушкоджень, то суд ставиться до них критично, адже останні надані щодо подій, пов`язаних з обвинуваченням її чоловіка та протирічать показам потерпілого та свідка ОСОБА_7 , а також експертному висновку про наявність тілесного ушкодження та його локалізацію.

Стосовно посилання сторони захисту на ті обставини, що потерпілий та свідок ОСОБА_7 надали суду неправдиві покази, які не можна приймати до уваги, то судом встановлено, що до інциденту, який мав місце 05.02.2020 року, свідок та потерпілий знайомі не були, також свідок ОСОБА_7 в суді заперечував наявність неприязних стосунків зі своїм сусідом ОСОБА_4 на час скоєння кримінального правопорушення, покази потерпілого та свідка ОСОБА_7 співпадають за своїм змістом та не протирічать експертному висновку, тому такі посилання сторони захисту є не обґрунтованими та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги посилання сторони захисту на невідповідність експертного висновку фактичним обставинам справи, так як зазначений експертний висновок складено у день реєстрації заяви про кримінальне правопорушення на підставі постанови слідчого та об`єктивного дослідження тілесного ушкодження, про що зазначено в дослідницькій та описовій частині експертного висновку.

Невизнання своєї провини обвинуваченим суд сприймає як обраний ним спосіб захисту від кримінального правопорушення, яке фактично є кримінальним проступком, скоєним на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставини події та скоєння кримінального правопорушення невеликої тяжкості, відсутність наслідків, що настали, та з урахуванням положень ст.ст. 50, 65 КК України, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, в мінімальних розмірах, визначених ст. 53 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 53 КК України, ст. ст. 366, 367, 374 КПК України,

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1