ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1120/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відножено, Василівського району Запорізької області, громадянина України, працюючого на посаді старшого слідчого відділення Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби до 25 вересня 2020 року включно, заборонивши залишати місце свого проживання у період часу з 21-00 год. до 06-00 год. Покладено обв`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_9 за погодження прокурора у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000229 від 26 вересня 2019 року, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Другим СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Слідчий СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 будучи службовою особою, згідно ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 15.11.2018 у справі №311/3989/18 провадження № 1-кс/311/1523/2018 є відповідальним за зберігання майна, вилученого по кримінальному провадженню, зобов`язаний був забезпечити належне зберігання речового доказу автомобіля «DAF CF85», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та в порушення вимог п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27 серпня 2010 року та всупереч п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, внаслідок невиконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в період з 12.11.2018 по 03.04.2019 не вжив жодних заходів з метою забезпечення належного збереження речового доказу автомобіля «DAF CF85», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого у період часу з 12.11.2018 по 03.04.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлені досудовим слідством особи розукомплектували, заволоділи, тобто викрали деталі, вузли та агрегати, автомобіля «DAF CF85», державний номер НОМЕР_1 , що спричинило тяжкі наслідки власнику автомобіля ТОВ «Рембудтрейдінг» в розмірі 250730,27 грн. з урахуванням ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам юридичної особи.

25.06.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Згідно ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2020 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме з 09.07.2020 по 09.09.2020 включно, та покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не спілкуватися з представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_10 ; не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 неналежно виконує процесуальні обов`язки, покладені на вказаною ухвалою суду, а саме у період часу з 13.07.2020 по 13.08.2020 не з`являвся на виклики до слідчого.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням підозрюваним обов`язків, передбачених ст.179 КПК України та ухвали слідчого судді від 09.07.2020, з метою забезпечення об`єктивності, всебічності і розслідування у найкоротший термін, слідчий просив обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у виді домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків.

Задовольняючи частково клопотання слідчий суддя зазначив, що з наданих до клопотання матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 неналежно виконує процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалою суду про обрання запобіжного заходу, а саме у період часу з 13.07.2020 по 13.08.2020 не з`явився на виклики слідчого. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік підозрюваного, стан його здоров`я, сімейний стан, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, а також з урахуванням існування ризику невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник з доповненням, зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що висновки слідчого судді не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, слідчий суддя неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки клопотання слідчого погоджене з прокурором обґрунтовано не існуючим складом злочину за своєю тяжкістю, а саме «середньої тяжкості».

В доповненні до апеляційної скарги, захисник зазначає, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення не наведено твердження сторони захисту та не відображено, а отже слідчий суддя в порушення ст. 372 КПК України допустив порушення дослідження доказів під час судового засідання.

Крім того, захисником зазначено, що суддя не взяв до уваги доводи сторони захисту при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21.09.2020 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, обвинуваченому; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Для обрання запобіжного заходу, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання запобіжного заходу. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів ухвала слідчого судді в цілому відповідає вищезгаданим вимогам.

Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 25.06.2020 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно ст. 135 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; 2) потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до рішеннях ЄСПЛ у справах «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованість» буде залежити від усіх обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з необхідністю на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства».

Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду суд першої інстанції з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2020 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме з 09.07.2020 по 09.09.2020 включно, та покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не спілкуватися з представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_10 ; не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 неналежно виконує процесуальні обов`язки, покладені на вказаною ухвалою суду, а саме у період часу з 13.07.2020 по 13.08.2020 не з`являвся на виклики до слідчого.

Матеріалами провадження підтверджується те, що ОСОБА_7 не прибував за викликом в порядку ч.1 ст. 135 КПК України до органу досудового розслідування, та про причини неявки не повідомляв, а тому встановлено, що підозрюваний не виконує покладені на нього обов`язки ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2020 року.

У зв`язку з невиконанням підозрюваним обов`язків, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся за погодженням прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

09.09.2020 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області призначено судове засідання на 14 годину 30 хвилин по розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_7 будучи повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, свідомо затягуючи строки досудового розслідування, не з`явився у судове засідання, при цьому особисто перебуваючи у приміщенні суду 09.09.2020 при подачі заяви про перенесення судового засідання по кримінальному провадженню №№0000229.

21.09.2020 року слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного.

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 було обрано в межах строку досудового розслідування на декілька днів до 25.09.2020, а тому на момент апеляційного розгляду закінчився строк дії ухвали слідчого судді.

Відповідно до Ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2020 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків.

Колегія суддів вважає, що матеріалами провадження підтверджується наявність негативної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000229 від 26.09.2019 року, а тому суд першої інстанції вірно встановив наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не підтверджується доказами, суд не врахував всі наявні докази, які істотно можуть впливати на його висновки та те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами провадження.

Зокрема, зміст апеляційної скарги про хибність висновку суду про відсутність поважних причин для неявки підозрюваного, не відповідає положенням ст. 135 КПК України, оскільки виклики особи слідчим здійснюється не тільки повісткою.

Крім того, доводи апелянта про порушення порядку пред`явлення підозри, докази винуватості підозрюваного і обставини кримінального провадження є безпідставними, оскільки слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі надавати оцінки матеріалам провадження з точки зору допустимості і достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, надавати оцінку іншим доказам та порядку пред`явлення підозри у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування до неї запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, характеристику з місця проживання, процесуальної поведінки підозрюваного дійшов правильного висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, колегія суддів, вважає, що твердження апелянта про те, що слідчий суддя вжив термін «злочин середньої тяжкості» не є істотним порушенням та не створює наслідки, які можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки не впливають на зміст самого судового рішення та на встановленні обставини судом щодо негативної процесуальної поведінки підозрюваного в межах кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження та особи підозрюваного.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби до 25 вересня 2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3