г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2879/20
Номер провадження 1-кп/213/369/20
В И Р О К
Іменем України

24 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000544 від 04.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працюючого, раніше не судимого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000544, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 04.07.2020 приблизно о 01.00 годині перебував зі своїм знайомим ОСОБА_6 біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Під час спілкування ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung» «A20» синього кольору, після чого, у нього виник умисел на відкрите викрадення зазначеного майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисних мотивів, з метою подолання перешкоди в протиправному заволодінні чужим майном, вирвав з рук ОСОБА_6 зазначений телефон, не маючи намір його повертати. Після чого, ОСОБА_3 усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій протиправно заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «A20» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2349 від 22.07.2020 становить 3772,80 гривень, який знаходився у захисному склі для мобільного телефону «Samsung» моделі «A20», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2349 від 22.07.2020 становить 121,00 гривень та пластиковому чохлі типу «бампер» бежевого кольору з окантовкою чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2349 від 22.07.2020 становить 161,50 гривень, ігноруючи подальші вимоги ОСОБА_6 повернути належне йому майно, утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину втік, таким чином відкрито викрав мобільний телефон та обернув його на свою користь, чим завдав потерпілому майнову шкоди на загальну суму 4055,30 гривень.
Органи досудового розслідування кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Під час проведення досудового розслідування між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди: обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою вину, потерпілому завдана шкода відшкодована, а також враховуючи суспільний інтерес щодо укладання даної угоди, який полягає у ефективному зменшенні навантаження на суддів за відсутності розгляду кримінального провадження у загальному порядку, зменшення витрачених ресурсів з державного бюджету України при судовому розгляді кримінального провадження, а також дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, передбаченого ст.28 КПК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згоден.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засідання прокурор просив затвердити укладену з ОСОБА_3 угоду, обвинувачений та його захисник кожний окремо підтримали думку прокурора.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди та заявив клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі у зв`язку з виїздом за кордон (т.1 а.с.10).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.12 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК визначаються виключно судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 липня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000544, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A20» синього кольору, пластиковий чохол типу «бампер» бежевого кольору з окантовкою чорного кольору, захисне скло для мобільного телефону марки «Samsung» моделі «A20», які належать потерпілому ОСОБА_6 та знаходяться у нього на відповідальному зберіганні (т.2 а.с.23,24) залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження №0000544 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті 213/2879/20 (1-кп/213/369/20).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .