Справа №586/1052/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/663/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Середино-Будського районного суду Сумської області від 29.04.2020 року, якою задоволено подання старшого інспектора Середино-Будського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, -

ВСТАНОВИЛА:

06.04.2020 року до Середино-Будського районного суду Сумської області звернувся старший інспектор Середино-Будського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 із поданням про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року за ч.3 ст.297 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки на тій підставі, що останній систематично притягувався до адміністративної відповідальності.

29.04.2020 року ухвалою Середино-Будського районного суду Сумської області вказане подання інспектора задоволено та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року за ч.3 ст.297 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Цією ж ухвалою суду ОСОБА_8 визначено взяти під варту із зали суду. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 29.04.2020 року.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що ОСОБА_8 після винесення відносно нього вироку належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, оскільки протягом іспитового строку він 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності, з ним проводились профілактичні бесіди, виносились письмові повідомлення та за місцем проживання він характеризується незадовільно і схильний до вживання спиртного.

Не погодившись з таким рішенням районного суду засуджений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій вказував, що з поданням представника пробації категорично не погоджується, оскільки з п`яти складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, він визнає лише два. Обґрунтувати свою позицію в суді першої інстанції не зміг через відсутність у нього захисника.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали, просили відмовити представнику органу пробації в задоволенні подання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, думку прокурора, який в задоволенні вимог апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Виходячи з системного аналізу вищезазначеної правової норми, направлення засудженого для відбування призначеного покарання настає в двох випадках. Перший - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків. Другий - якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст.24 КУпАП і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з подання та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_8 звільнено з випробуванням з іспитовим строком в 2 роки та з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації.

Також, 17.12.2018 року ОСОБА_8 під підпис було роз`яснено порядок та умови відбування покарання і він був попереджений, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення адміністративних правопорушень звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 18).

При цьому, як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_8 протягом іспитового строку 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме:

- 21.02.2019 року за ч.2 ст.178 КУпАП до штрафу;

- 21.02.2019 року за ст.176 КУпАП до штрафу;

- 03.07.2019 року за ч.2 ст.178 КУпАП до штрафу;

- 18.11.2019 року за ч.1 ст.127 КУпАП до попередження;

- 06.12.2019 за ч.1 ст.127 КУпАП до попередження.

Також суд першої інстанції ухвалюючи рішення про скасування звільнення , послався і на те, що після винесення відносно ОСОБА_8 постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, з ним 25.02.2019 року, 08.07.2019 року, 27.08.2019 року та 10.03.2020 року (двічі) проводились індивідуальні профілактичні бесіди та 10.03.2020 року виносилося письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Дослідивши матеріали справи, доводи подання та вислухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів переконана, що вказані висновки суду першої інстанції, щодо скасування звільнення від відбування покарання не відповідають наявним матеріалам провадження та передчасні.

Так, з дослідженої апеляційним судом особової справи засудженого ОСОБА_8 встановлено, що відповідно до постанови про встановлення днів його явки на реєстрацію від 17.12.2018 року ОСОБА_8 зобов`язано з`являтись для реєстрації до Середино-Будського районного сектору філії ДУ «Центр пробації в Сумській області» кожний другий та четвертий понеділок кожного місяця (а.о.с. 19).

Встановлених обов`язків ОСОБА_8 дотримувався, що встановлено із листка реєстрації з відмітками про явку засудженого до органу пробації (а.о.с. 20). Одну неявку до вказаного органу - 15.10.2019 року ОСОБА_8 пояснив тим, що був на лікуванні оскільки зламав руку, що узгоджується з наданою довідкою (а.о.с. 67, 68).

17.12.2019 року ОСОБА_8 направлено до центру зайнятості населення (а.о.с. 21).

Згідно довідки-характеристики від 26.12.2018 року апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується задовільно, сусіди на нього не скаржаться, спиртним ОСОБА_8 не зловживає, порушень громадського порядку не допускає хоч і притягувався до адміністративної відповідальності (а.о.с. 23).

Крім того відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 21.12.2018 року та від 27.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_8 має вищу освіту та в ході з ним бесіди вів себе спокійно, врівноважено, швидко давав відповіді на поставлені перед ним відповіді, встановлено, що ОСОБА_8 проживає за рахунок тимчасових заробітків, має потребу в додаткових коштах, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, з його слів, алкоголь та наркотики не вживає, підтримує у суспільстві хороші відносини, має добрі відносини і з рідними, зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою не підтримує, хоче швидше відбути кримінальне покарання та має плани на майбутнє працевлаштуватись. Як підсумок, ОСОБА_8 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення (а.о.с. 24-32, 58-66).

28.01.2019 року та 11.02.2019 року з ОСОБА_8 проведено профілактичні бесіди та зазначено, що станом на вказані дати до адміністративної відповідальності він не притягувався (а.о.с. 37, 38).

Аналізуючи постанови про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, які і стали підставою для скасування його звільнення від відбування покарання, колегія суддів встановила наступне.

Так, відповідно до постанови від 21.02.2019 року про притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП з накладенням на нього штрафу в сумі по 51 грн. Суть правопорушення в тому, що ОСОБА_8 21.02.2019 року о 10.00 год. перебував в громадському місці в нетверезому стані (а.о.с. 40). Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 свою провину у вчиненому останній визнав (а.о.с. 42).

Цього ж дня, 21.02.2019 року вже об 11.30 год. відносно ОСОБА_10 складено інший протокол вже за порушення ним ст. 176 КУпАП з накладенням на нього штрафу в сумі 102 грн. Суть правопорушення зберігання за місцем проживання, без мети збуту, самогону (а.о.с. 51). Письмові пояснення ОСОБА_8 , про які йдеться в цьому протоколі як про такі, що до нього додані, матеріали справи не містять.

Наступна постанова відносно ОСОБА_8 була винесена 03.07.2019 року за ч.2 ст. 178 КУпАП з накладенням штрафу в 102 грн. Суть правопорушення перебування ОСОБА_8 в громадському місці в нетверезому стані (а.о.с. 55).

18.11.2019 року відносно ОСОБА_8 винесено постанову за порушення ним ч.1 ст. 127 КУпАП, оскільки він порушив ПДР України, так як рухався по проїзній частині дороги і заважав іншим учасникам руху. За вчинене ОСОБА_8 було попереджено (а.о.с. 81).

06.12.2019 року відносно ОСОБА_8 було знову складено такий же протокол порушення ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП за що його було попереджено (а.о.с. 84).

Під час апеляційного розгляду колегія суддів намагалася перевірити виконання цих постанов в частині сплати штрафу, однак будь які відомості про направлення таких постанов на виконання, на запит суду надані не були.

Колегія суддів звертає увагу на характер вчинених правопорушень це перебування в громадському місці в нетверезому стані, зберігання за місцем проживання, без мети збуту, самогону та два випадки порушення ПДР України, оскільки рухався по проїзній частині дороги і заважав іншим учасникам руху.

Характер цих адміністративних правопорушень (особливо порушення ПДР) аж ніяк не переконує колегію суддів про не бажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та необхідність направлення його для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Також колегія суддів звертає увагу, що останнє правопорушення було вчинено 06.12.2019, при цьому у грудні 2019 року, січні 2020, лютому 2020, та березні 2020 ОСОБА_8 жодних адміністративних правопорушень не вчинював та порушень порядку реєстрації не допускав. При цьому є не зрозумілим, чому ж лише після спливу тривалого часу, аж у березні місяці ДУ «Центр пробації» вирішує звернутися до суду з клопотанням про направлення звільненої від відбування покарання особи для реального відбування покарання.

Вище вказані обставини не дають можливості зробити однозначний висновок про умисне невиконання засудженим без поважних причин покладених на нього обов`язків і свідчать лише про його низьку правову культуру та легковажне відношення до наслідків щодо вчинення адміністративних правопорушень.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухваливши рішення яким скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року за ч.3 ст.297 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Тому на підставі п.4 ч.1 ст.407 КПК України колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Середино-Будського районного суду Сумської області від 29.04.2020 року, якою задоволено подання старшого інспектора Середино-Будського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, та ухвалити нову ухвалу.

При ухваленні нової ухвали , керуючись принципами гуманності, розсудливості та трактування усіх сумнівів щодо доведеності вини на корить особи, за умови відсутності інших переконливих мотивів чи письмових доказів в матеріалах справи, які б підтверджували необхідність ізоляції ОСОБА_8 від суспільства, та вказували б на небажання останнього стати на шлях виправлення, колегія суддів приходить до переконання, що направлення засудженого для відбування призначеного покарання буде передчасним та не відповідатиме меті призначеного покарання, а тому в задоволенні подання старшого інспектора Середино-Будського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Середино-Будського районного суду Сумської області від 29.04.2020 року, якою задоволено подання старшого інспектора Середино-Будського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року за ч.3 ст.297 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання старшого інспектора Середино-Будського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 , про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Середино - Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року за ч.3 ст.297 КК України, відмовити.

Обраний засудженому запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, та звільнити ОСОБА_8 з під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4