Провадження № 1-кс/344/6382/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківської області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002510 від 12.12.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що 11 грудня 2020 року, невідома особа, з використанням шкідливого програмного забезпечення, здійснила несанкціоноване втручання у роботу електронно-обчислювальної машини (ПК), після чого з використанням ураженої комп`ютерної машини, здійснила несанкціоноване втручання в автоматизовану систему (клієнтську базу даних) ПАТ КБ «Акорд Банк», а саме до рахунку ТОВ «Вендор-Фінанс», з якого у подальшому незаконно перерахувала грошові кошти в сумі 450 000 гривень.

Проведеними першочерговими слідчими (розшуковими) діями встановлено, що вказані грошові кошти у загальній сумі 450 000 грн вперше перераховано з рахунку заявника ТОВ «Вендор-Фінанс» у ПАТ КБ «Акорд Банк» № НОМЕР_1 на рахунок АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 .

У подальшому, цього ж дня (11.12.2020), вищевказані грошові кошти у загальній сумі 448 850 грн перераховано із рахунку ФОП на рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , який належить Релігійній громаді української православної церкви святих Косьми і Даміана, , керівником якої являється ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що походження грошових коштів у розмірі 448 850 грн йому невідоме, та ФОПа ОСОБА_5 , від якого надійшли грошові кошти не знає та будь-яких контактів не підтримує.

На теперішній час виникла підстава про накладення арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів до прийняття кінцевого рішення у межах даного кримінального провадження.

15 грудня 2020 року, вищевказані грошові кошти у загальній сумі 448 850 грн, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, може призвести до його приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати завданням кримінального провадження.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 11 грудня 2020 року, невідома особа, з використанням шкідливого програмного забезпечення, здійснила несанкціоноване втручання у роботу електронно-обчислювальної машини (ПК), після чого з використанням ураженої комп`ютерної машини, здійснила несанкціоноване втручання в автоматизовану систему (клієнтську базу даних) ПАТ КБ «Акорд Банк», а саме до рахунку ТОВ «Вендор-Фінанс», з якого у подальшому незаконно перерахувала грошові кошти в сумі 450 000 гривень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що походження грошових коштів у розмірі 448 850 грн йому невідоме, та ФОПа ОСОБА_5 , від якого надійшли грошові кошти не знає та будь-яких контактів не підтримує.

На теперішній час виникла підстава про накладення арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів до прийняття кінцевого рішення у межах даного кримінального провадження.

15 грудня 2020 року, вищевказані грошові кошти у загальній сумі 448 850 грн, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, знищення, відчуження або настання інших наслідків, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на грошові кошти у загальній сумі 448 850 гривень, які знаходяться на рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , який належить Релігійній громаді української православної церкви святих Косьми і Даміана, , керівником якої являється ОСОБА_6 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування коштами.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1