Справа № 296/8161/20
УХВАЛА
Іменем України

28 вересня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати начальника поліції Житомирської області ОСОБА_3 виконати згідно ст.200 КПК його клопотання від 14.09.2020 з додатками.

В обґрунтування скарги послався на те, що бездіяльність начальника поліції Житомирської області ОСОБА_3 полягає в невиконання ним вимог ст.220 КПК України в трьохденний строк надати відповідь мотивованою постановою на його клопотання від 14.09.2020 щодо невиконання підлеглими ст.19 Конституції України, ст.ст.2,9,39 КПК України. Зокрема, керівництво органу досудового розслідування умисно не організовує досудове розслідування кримінальних проваджень № 0000038, № 0000221, № 000186, не реагує на порушення КПК України. Начальник поліції проявляє бездіяльність щодо прийняття скаржника у себе на прийомі та надання мотивованої постанови слідчого на його клопотання від 24.02.2020, 11.03.2020, 27.04.2020, щодо ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень № 0000221, № 000186, щодо отримання пам`яток потерпілого.

Вивчивши матеріали даної скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити з огляду на таке.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст. 303 КПК України).

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Слідчий суддя звертає увагу, що ч.1 ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік суб`єктів, рішення, дії чи бездіяльність яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: слідчий, дізнавач або прокурор.

Разом з тим, бездіяльність начальника поліції, яка виразилась у: не наданні мотивованого клопотання щодо невиконання підлеглими ст.19 Конституції України, ст.ст.2,9,39 КПК України; не прийнятті скаржника у себе на прийомі (не призначення дати прийому) та, відповідно, не наданні мотивованої постанови слідчого (на прийомі) на клопотання скаржника від 24.02.2020, 11.03.2020, 27.04.2020, не ознайомленні з матеріалами кримінальних проваджень № 0000221, № 000186, не наданні пам`яток потерпілого, - не підпадає під перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому ч.1 ст.303 КПК України. Відповідно, відсутні підстави зобов`язувати начальника поліції виконати таке клопотання згідно ст.220 КПК України.

Згідно із ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1