Справа № 459/1772/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/887/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 09 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк у 2 (два) роки.

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк у 3 (три) роки.

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк в 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк у 3 (три) роки.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2020 року визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк у 4 (чотири) роки, зарахувавши у цей строк частково відбуте ним покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 25.10.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1099,07 грн. витрат на залучення експертів.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалою слідчого судді від 06.09.2019 року, скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він приблизно о 14:22 год. 11.05.2019 року біля входу в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки для власного збагачення, повторно, таємно витягнув з кишені верхнього одягу неповнолітньої ОСОБА_9 мобільний телефон Neffos моделі ТР706А, в захисному силіконовому чохлі, загальною вартістю 2658 гривень, що належать ОСОБА_10 , виконаши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті сторонніми особами.

Крім того, ОСОБА_6 приблизно о 17:46 год. 18.07.2019 року на АДРЕСА_2 , біля контейнера № 237, з корисливих мотивів та власного збагачення, повторно, таємно викрав п`ять коробок з жіночими черевиками марки «Ferrofamro», вартістю 800 гривень за одну пару, належні ОСОБА_11 .

Також ОСОБА_6 приблизно о 18:00 год. 18.07.2019 року, на АДРЕСА_2 , біля контейнера № 237, з корисливих мотивів та власного збагачення, повторно, таємно викрав три коробки з жіночими черевиками марки «Ferrofamro», вартістю 800 гривень за одну пару, належні ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_6 приблизно о 21:15 год. 05.09.2019 року, з метою порушення недоторканності житла в особистих інтересах, незаконно проник у квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_12 .

Не погоджуючись з даним вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що з оскаржуваним вироком в частині визнання винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме викрадення восьми коробок із взуттям з торговельного контейнера, не згідний, вважає, що вирок суду в цій часині незаконний і підлягає скасуванню, так як висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що відносно обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме викрадення восьми коробок із взуттям з торговельного контейнера №237, то в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, так як в судовому засіданні він пояснив, що вказані коробки зі взуттям стояли біля контейнера і він був переконаний, що це знахідка.

Зазначає, що фактично обвинувачений у судовому засіданні не оспорював обставин що викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, події, підтвердивши, що він заволодів вищевказаним майном, підтвердив і спосіб вчинення вказаного злочину, підтвердивши те, що він розумів що вказані коробки є чужими. Єдиним, що оспорюється обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні є наявність умислу на вчинення крадіжки чужого майна, оскільки ОСОБА_6 суду повідомив, що умислу на крадіжку не мав, зазначені коробки вважав знахідкою, які він вирішив забрати, щоб віддати на благодійність бідним людям.

На думку захисника, суд повинен був виправдати ОСОБА_6 за даним епізодом, а не перекваліфіковувати його дії на ч.2 ст.185 КК України, так як заволодіння вказаним майном, яке фактично вийшло з володіння власника опинилося як забуте у неналежному, але відомому потерпілому місці, та дії обвинуваченого слід розцінювати як привласнення знахідки, що не є кримінальним правопорушенням при недоведеному умислі на крадіжку.

В судове засідання суду апеляційної інстанції захисник адвокат ОСОБА_7 не прибув, натомість подав клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку із захворюванням, також вказав, що апеляційну скаргу підтримує, змін та доповнень не має, апеляційну скаргу просить задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що що така не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і умотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права із дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Колегія суддів вважає, що при постановленні вироку стосовно ОСОБА_6 , суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю наведених у вироку суду доказів, є обґрунтованим і вмотивованим.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції визнав свою вину у закінченому замаху на таємне викрадення мобільного телефона Neffos. Так, по епізоду замаху на таємне викрадення мобільного телефона, вина обвинуваченого підтверджується й іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_10 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2019 року;

Так, по епізоду потерпілою від якого є ОСОБА_12 , незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 в суді першої інстанції вчинення ним злочину, вина обвинуваченого підтверджується підтверджується такими доказами, дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; показаннями свідка ОСОБА_15 ; заявою ОСОБА_12 від 05.09.2019 року; протоколом огляду місця події від 05.09.2019 року у квартирі АДРЕСА_3 ; висновком експерта № 4/853 від 04.10.2019 року.

Що стосується епізоду потерпілим від якого є ОСОБА_11 , обвинувачений в суді першої інстанції визнав свою вину у таємному викраденні взуття з території червоноградського ринку.

Поряд з цим в апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , зазначає, що обвинуваченим оспорюється у вказаному кримінальному провадженні наявність умислу на вчинення крадіжки чужого майна по епізоду потерпілим від якого є ОСОБА_11 , оскільки обвинувачений ОСОБА_6 умислу на крадіжку не мав, вказані коробки із взуттям вважав знахідкою, які вирішив забрати, щоб віддати як благодійність бідним людям. Разом з цим, вина обвинуваченого у таємному викраденні взуття з території червоноградського ринку підтверджуються дослідженими доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; заявою ОСОБА_11 від 18.07.2019 року; протоколом огляду місця події від 18.07.2019 року; протоколом огляду від 22.07.2019 року та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, у якому зафіксовано, як ОСОБА_6 двічі виносить картонні коробки, накриті курткою; типовим договором оренди торговельного місця на КП Червоноградський ринок від 20.12.2018 року; накладною № 937 від 14.03.2019 року, згідно з якою вартість 1 пари взуття «Ferro» становить 800 грн; протоколом проведення слідчого експеримента від 02.04.2020 року та відеозаписом до нього.

Так, по епізоду таємного викрадення взуття з території червоноградського ринку потерпілий ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснив, що влітку 2019 року з його контейнера, що на червоноградському ринку, було викрадено взуття. В цей день вони з дружиною продавали на ринку. Коли йшли додому, він особисто зачинив контейнер. Близько 17:00 год. йому по телефону повідомили, що контейнер відчинений і з нього виносять товар. Коли приїхав, контейнер був відчинений, ролокасети підняті, колодки лежали на полиці в середині, слідів злому не було. Хто відчинив контейнер йому не відомо.

Так, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, потерпілим від якого є ОСОБА_11 , відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість вироку та недоведеність вчинення обвинуваченим таємного викрадення взуття з території червоноградського ринку є безпідставними.

На підтвердження встановлених фактичних обставин щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілого та письмові докази, надані стороною обвинувачення, які були досліджені судом.

Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, дав належну оцінку сукупності доказів та обґрунтовано послався на них у вироку, як на докази доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Наведеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, на які суд покликався у вироку, спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, що доводять вину обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність умислу на крадіжку та необхідність розцінювати заволодіння вказаним майном, а саме восьми коробок із взуттям з території червоноградського ринку як привласнення знахідки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, є безпідставними, оскільки на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 337 ЦК України особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі. Особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов`язків особи, яка знайшла загублену річ.

Проте обвинувачений ОСОБА_6 вважаючи, що знайдені біля контейнера № 237, коробки з жіночими черевиками марки «Ferrofamro» є знахідкою не вчинив жодних із зазначених дій.

Таким чином, суд апеляційної інстанції оцінює доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , як спосіб уникнення обвинуваченим від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, зокрема щодо епізодів вчинених о 17:46 год. 18.07.2019 року на АДРЕСА_2 та о 18:00 год. 18.07.2019 року, на АДРЕСА_2 .

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжки з проникненням в інше приміщення, а тому така кваліфікуюча ознака підлягала виключенню, а дії обвинуваченого правильно перекваліфіковані судом першої інстанції з ч.3 ст.185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України.

Колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку в частині визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за епізодом таємного викрадення восьми коробок із взуттям з території червоноградського ринку, як того просить захисник у своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому, призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою й приходить до висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 , а призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 09 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді