УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/1794/20

Провадження №1-кс/505/397/2020

16.07.2020 року Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , у відсутності прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000743 від 08.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000743 від 08.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.
Як вбачається із клопотання в провадженні СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000743 від 08.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2020 близько 21:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , вирішив спричинити тілесні ушкодження останньому. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у квартирі, розташованій за вище вказаною адресою, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 1 (один) удар кухонним ножем в передню поверхню грудної клітки (ЄО № 6526 від 08.07.2020). На даний час потерпілий ОСОБА_6 перебуває в хірургічному відділенні Подільської міської лікарні, де проведена хірургічна операція. Очікуються результати проведеного операційного втручання від лікарів-хірургів Подільської МЛ.
Згідно клопотання - 08.07.2020 в період часу 21:45 по 22:45 год. за участю двох понятих було проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 , у якій зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , який на момент проведення огляду перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, в просторі та часі не орієнтується, координація рухів порушена, що унеможливлює самостійне пересування, дати пояснення не може. В ході проведення огляду місця події було вилучено наступне майно: предмет, зовні схожий на кухонний ніж з пластиковою рукояткою коричневого кольору довжиною 13 см, довжиною леза 15 см зі слідами яскраво-червоного кольору; простирадло білого кольору з плямами яскраво-червоного кольору.
Дані відомості 08.07.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000743 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та розпочато досудове слідство.
На даний час виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз по вилучених речових доказах, при отриманні відповідних висновків експерта можна стверджувати при причетність вище вказаної особи до скоєння вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з клопотання, беручи до уваги те, що вилучені в ході огляду від 08.07.2020 предмет, зовні схожий на кухонний ніж, з рукояткою коричневого кольору, довжиною 13 см, та довжиною леза 15 см, на поверхні якого виявлені сліди яскраво-червного кольору; простирадло білого кольору, на якому виявлені сліди яскраво-червоного кольору є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, тому є достатні підстави вважати, що вони можуть прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
В судовому засідання слідчий СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 просив задовольнити вищевказане клопотання.
Слідчий суддя заслухавши думку слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши подані матеріали, дійшов такого висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.
Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується для тимчасового позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. А заборона на використання майна та заборона на розпорядження таким майном, як передбачає ч. 4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Беручи до уваги те, що вищевказані речі, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000743 від 08.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на предмет, зовні схожий на кухонний ніж, з рукояткою коричневого кольору, довжиною 13 см, довжиною леза 15 см, на поверхні якого виявлені сліди яскраво-червоного кольору; простирадло білого кольору, на якому виявлені сліди яскраво-червоного кольору, які поміщені до безномерних конвертів, скріплені печаткою експертного відділення, підписами слідчого, понятих, які належать ОСОБА_5 та заборонити використовувати і розпоряджатись зазначеним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1