ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №625/586/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2981/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів до 11.09.2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не доведеним. Прокурором не надано суду доказів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою.Колегією суддів не вказано чому не можливо застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, у вчиненому щиро розкаюється, сприяє встановленню всіх обставин вчинення злочину, надав належні та послідовні свідчення, які в цілому співпадають зі свідченнями потерпілого та свідка, не чинить та немає наміру чинити тиску або впливу на потерпілого та свідка, на даний час потерпілий та єдиний свідок допитані судом, потерпілий надав суду заяву, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає та не заперечує проти зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який. Прокурором жодного доказу про негативний характер обвинуваченого та відсутність міцних сімейних зв`язків суду не надано. Відсутність у ОСОБА_8 постійного місця роботи, а також його майновий стан не можуть свідчити про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінуєтьсяОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілого.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, в стані алкогольного сп`яніння, в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно непрацевлаштований, без постійних джерел доходу. Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків не зможе повністю усунути, зокрема, ризик втечі за умови можливої перспективи призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Даних про захворювання, які перешкоджають або унеможливлюють перебування останнього під вартою до апеляційної скарги не додано.
За таких обставини колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Твердження щодо недоведеності існування ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про необхідність продовження до ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалуХарківського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді