Справа № 462/6864/20
провадження 1-кс/462/29/21
У Х В А Л А

11 січня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 ,

встановив:

До Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява потерпілого ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000267 від 01.02.2020, справа №462/6864/20, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Заява про відвід судді мотивована тим, що у даному кримінальному провадженні головуючий суддя ОСОБА_5 провів підготовче судове засідання без участі потерпілих та обвинуваченого, а лише за участю прокурора та підозрюваного ОСОБА_6 . З огляду на зазначене, на думку заявника, головуючим суддею порушено права потерпілих, які передбачені КПК України, у тому числі заявляти відвід прокурору і суду, а також повернути обвинувальний акт прокурору, що ставить під сумнів неупередженість судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження. За наведеного потерпілий ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявив відвід головуючому судді ОСОБА_5 .
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, день та місце судового засідання. Неприбуття заявника-потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Обвинувачений в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце судового засідання. Неприбуття обвинуваченого не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, зазначивши, що потерпілим ОСОБА_8 не доведено та не надано доказів на існування підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України, для відводу судді ОСОБА_9 .
Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши матеріали кримінального провадження №462/6864/20.
Суд, перевіривши викладені в заяві доводи, заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначено ст.ст. 75, 76 КПК України. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За змістом ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до ст. 17 Закону «Про виконання рішень за застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд у своїх рішення зазначає, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.
Тобто, вирішуючи питання про відвід судді у кримінальному провадженні з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність судді у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.
Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».
В заяві про відвід зазначено, що суддя ОСОБА_5 провів підготовче судове засідання без участі потерпілих та обвинуваченого, а лише за участю прокурора та підозрюваного ОСОБА_6 . З огляду на викладене, на думку заявника, головуючим суддею порушено права потерпілих, які передбачені КПК України, у тому числі заявляти відвід прокурору і суду, а також повернути обвинувальний акт прокурору.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, 02.11.2020 матеріали кримінального провадження розподіленні головуючому судді ОСОБА_5 та 04.11.2020 суддею призначено підготовче судове засідання на 09.12.2020. Однак в підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_4 не з`явився, про причини своє неявки суд не повідомив, а тому судом було відкладено проведення підготовчого судового засідання на 18.12.2020. Проте, будь-яких підстав для повторної неявки в підготовче судове засідання потерпілого ОСОБА_4 матеріали справи не містять. Зважаючи, що кримінально-процесуальне законодавство не містить вказівки щодо обов`язкової участі в судовому засіданні потерпілої особи, потерпілий ОСОБА_4 повторно в засідання не прибув, однак потерпілий ОСОБА_4 мав достатньо часу на подання клопотань, передбачених ст. 315 КПК України, а розгляд справи по суті тривалий час не розпочинався у зв`язку з відкладенням підготовчого засідання, тому головуючий суддя ОСОБА_5 щодо проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих діяв в межах кримінально-процесуального законодавства з дотриманням прав учасників процесу.
При цьому, суд вважає, що доводи ОСОБА_4 , що підготовче судове засідання проведено без участі потерпілого ОСОБА_7 , не свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, оскільки потерпілим ОСОБА_7 до суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Крім цього, із поданої заяви про відвід судді вбачається, що мотиви, викладені у заяві, фактично свідчать про незгоду потерпілого ОСОБА_4 з процесуальними діями і рішенням судді ОСОБА_5 при розгляді вказаного кримінального провадження, дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях потерпілого, що не може бути підставою для відводу судді.

Будь-які обставини, які б свідчили про заінтересованість чи необ`єктивність головуючого судді ОСОБА_5 , його безсторонність при розгляді даного кримінального провадження, що відповідно до вимог ст. 75,76,77 КПК України є підставами для відводу - відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого потерпілим ОСОБА_4 відводу судді ОСОБА_5 , оскільки останнім не доведено та не надано доказів на існування підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України, для відводу судді, тому відсутні підстави для задоволення заявленого відводу.
Керуючись ст. ст. 75, 81, 369-372, 376 КПК України, суд-

постановив:

В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді Бориславському ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000267 від 01.02.2020 по справі №462/6864/20 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: