Провадження № 1кп/201/1539/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2020 року м. Дніпро
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,
29.11.2019 близько 12-30 годин ОСОБА_2 знаходячись у приміщенні квартири свого знайомого ОСОБА_3 , яка розташована по АДРЕСА_2 , де помітила на дивані чоловічу сумку у внутрішньому кармані якої лежав мобільний телефон марки «Nokia RM-1172», imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім карткою № НОМЕР_3 , яка не має матеріальної цінності для потерпілого, що належить йому, який ОСОБА_2 визначила для себе, як об`єкт свого посягання. Після цього, у ОСОБА_2 , раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Далі ОСОБА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, своєю правою рукою взяла мобільний телефон марки «Nokia RM-1172», imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім карткою № НОМЕР_3 , вартістю 1145 гривень та сховав його до лівої шкарпетки, яка була одягнена на її лівій нозі.
Доводячи свій умисел до кінця ОСОБА_2 намагалась залишити місце вчинення кримінального проступку разом з викраденим майном, таким чином, виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення проступку до кінця, але проступок не було закінчено з причин які не залежали від її волі, так як була зупинена потерпілим ОСОБА_3 .
Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, при цьому:
-обвинувачена ОСОБА_2 надала письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;
-потерпілий ОСОБА_3 надав письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні
А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_2 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального проступку та особи обвинуваченої ОСОБА_2 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялась у скоєному, повністю відшкодувала завдану шкоду, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання.
Обтяжуючих покарання обвинуваченій ОСОБА_2 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_2 , яка вину визнала у повному обсязі і щиро розкаялась у скоєному, повністю відшкодувала завдану шкоду, раніше не судима, в той же час, не працевлаштована і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_2 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.
Підстав для застосування до ОСОБА_2 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки .
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові доказ мобільний телефон марки «Nokia RM-1172», imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім карткою № НОМЕР_3 повернути ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 314 гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1