Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/601/2020 Справа № 641/4200/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000682 від 23.03.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньо освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
1.05.04.1993 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 20.07.1996 по відбуттю строку покарання;
2.10.06.1997 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 117 КК України до 9 років позбавлення волі;
3.23.03.1998 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до 9 років 10 місяців позбавлення волі, звільненого 23.01.2008 по відбуттю строку покарання;
4.05.11.2009 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 16.02.2016 по відбуттю строку покарання;
5.09.11.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого 05.06.2019 по відбуттю строку покарання;
6.31.03.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,
який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 ,21.03.2020 близько 15:30, перебуваючи зі своїм малознайомим ОСОБА_6 у приміщені супермаркету «Клас» розташованого за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 136/8, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тим, що між ним та ОСОБА_6 виникли довірливі відносини, запевнивши його у порядності своїх дій та зловживаючи його довірою, під вигаданим приводом, а саме подзвонити приятелю, попросив у останнього належний йому мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель А30, вартістю 2967,00 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 , заволодівши, мобільним телефоном ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель А30 на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив суду, що він дійсно 21.03.2020 о 15:30, знаходячись в супермаркеті «Клас», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 136/8, взяв у ОСОБА_6 мобільний телефон «SAMSUNG», під приводом дзвінка знайомому, не бажаючи повертати мобільний телефон, зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину), розпорядившись мобільним телефоном «SAMSUNG» на власний розсуд.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.
Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно.
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 скоїв нетяжкий злочин, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують його покарання по справі, відсутні.
За таких обставин, для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
При призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 суд враховує, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року, останній засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст. 190 КК України був вчинений ОСОБА_5 до постановлення вищевказаного вироку.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, та при призначенні покарання за сукупністю злочинів обрати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.05.2020 до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання.
Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 6/674СЕ-20 від 27.03.2020 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 628,04 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року, більш суворим покаранням за даним вироком та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, тобто з 29 травня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29 травня 2020 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 628, 04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп.).
Речові докази: диск CD-R, договір про надання фінансового кредиту ломбардом під заклад майна № 04920281 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя - ОСОБА_1