Справа № 278/2059/20
Провадження №1-кп/278/413/20
У Х В А Л А

10 грудня 2020 року Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000496 від 03 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України.

Захисник обвинуваченого під час підготовчого судового розгляду заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КПК України, вказуючи, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, усвідомив наслідки своїх протиправних дій.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та не заперечував щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вказуючи, що останній вибачився перед нею за вчинене правопорушення та відшкодував матеріальні збитки, а тому матеріальних претензій до нього потерпіла не має.

Прокурор не заперечив проти клопотань про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям.

Заслухавши клопотання захисника та потерпілої, думку обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.285, 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається зі змісту пункту 3 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Судом встановлено наявність таких складових дійового каяття як визнання вини у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, а на підставі п.а) ч.1 ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено обставин, що дають підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, а відповідно і задоволення клопотань захисника та потерпілої, оскільки ОСОБА_4 не вперше вчинив кримінальний проступок, має непогашену судимість, а тому не може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст.284-288, 372,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захиснику ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1