Справа № 304/1422/20 Провадження № 1-кп/304/303/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт від 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 29 серпня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, розлученого (має на утриманні двох малолітніх дітей), непрацюючого, учасника АТО, українця, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2020 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 29 серпня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою від 18 листопада 2020 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, прокурор подав суду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивує клопотання тим, що 29 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого. Прокурор вважає, що наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_4 про вчинення злочину від 29 серпня 2020 року, протоколом огляду місця події від 29 серпня 2020 року, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Того ж дня ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ Ужгородського ВП, а ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду обвинуваченому обрано та у подальшому продовжено строк тримання під вартою до 29 листопада 2020 року включно без визначення розміру застави. Так прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, обвинувачується у вчиненні інших умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, потерпілим у яких був зокрема його батько померлий ОСОБА_10 , однак ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та втретє вчинив новий умисний тяжкий злочин відносно батька, яким спричинив його смерть. Отже прокурор вважає, що необхідність застосування стосовно обвинуваченого зазначеного запобіжного заходу обумовлена тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі впливаючи на свідків і потерпілу та існує ризик його протиправної поведінки у майбутньому. Зазначає, що продовження існування наведених ним під час досудового розслідування даного кримінального провадження та обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема тим, що ОСОБА_5 ніде не працює, є неодруженим, та вчиняв адміністративні правопорушення відносно членів своєї сімї, що пов`язані з насильством, неодноразово погрожував батькам підпалом будинку та фізичною розправою над ними, завдаючи їм психологічні страждання, відтак у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, навпаки будучи на волі та знаючи про місце проживання потерпілої ОСОБА_4 , з якою разом проживає, а також свідків, може незаконно на них впливати з метою зміни їх показів чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор просить врахувати значний суспільний резонанс події даного кримінального правопорушення через зухвалість та спосіб вчинення такого, зокрема мешканців села Ворочево Перечинського району, у зв`язку з чим вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою цілком виправданим. На підставі наведеного прокурор просив клопотання задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд, з`ясувавши з цього приводу думку потерпілої, яка клопотання підтримала, а також обвинуваченого та його захисника, які залишили вирішення клопотання на розсуд суду, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотання учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У інформаційному листі ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України» роз`яснено, що ч. 3 ст. 315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Положеннями ст. 176 цього Кодексу визначено перелік запобіжних заходів, серед яких тримання під вартою, які застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2020 року матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 жовтня 2020 року без визначення розміру застави, строк застосування якого ухвалою слідчого судді від 22 жовтня 2020 року було продовжено до 00.10 год 29 листопада 2020 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, на даний час будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 знову залишаючись на волі, не вчинить нового кримінального правопорушення та не буде ухилятись від суду, не надано доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан. Навпаки, суд вважає, що такий запобіжний захід як тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, при тому що обвинувачений не вперше обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення відносно своїх батьків, на розгляді Львівського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст.194 КК України, де потерпілим також був його батько ОСОБА_10 , якому вже у даному кримінальному провадженні спричинено смерть.

Також суд враховує зазначені прокурором у клопотанні ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою схиляння їх до зміни чи відмови від показань під час допиту у судовому засіданні, при тому, що потерпілою визнана його мати ОСОБА_4 , з якою він фактично проживає, а свідками є сусіди.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

З огляду на наведене, суд бере до уваги також мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Заслухавши учасників судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що майже всі обставини, які були враховані під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу під час проведення досудового розслідування продовжують існувати і на даний час, судове провадження лише розпочате, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, останньому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним для запобігання ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без можливості застосування застави.

Керуючись статтями 314, 314-1, 315-316, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у Перечинському районному суді в залі суду на «02» грудня 2020 року на «11:30» год.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 січня 2021 року (включно) без можливості застосування застави.

Дата закінчення дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу 22 січня 2021 року.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1