Справа № 352/2125/20
Провадження № 1-кп/352/292/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000609 від 23.12.2018 р., про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишків Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованої і жительки АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючої, розлученої, раніше не судимої, громадянки України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_2 умисно заподіяла потерпілому побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин.

На підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 серпня 2015 року обвинувачена позбавлена батьківських прав щодо свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачена проживає у квартирі по АДРЕСА_1 із сином ОСОБА_3 та своїм колишнім чоловіком ОСОБА_4 , з яким перебуває у тривалих неприязних стосунках у зв`язку з розлученням та позбавленням батьківських прав.

22 грудня 2018 року близько 20 год. обвинувачена, повернувшись додому в стані алкогольного сп`яніння, застала, що малолітній ОСОБА_3 спав на ліжку у житловій кімнаті. Розбудивши сина, вона під надуманим приводом розпочала з ним словесний конфлікт, у ході якого, будучи ображеною на сина, діючи умисно, з метою завдання ОСОБА_3 фізичного болю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши у праву руку пластмасовий сніжколіп, що знаходився неподалік ліжка, нанесла ним декілька ударів в ділянку голови ОСОБА_3 , завдавши останньому фізичного болю та не спричинивши тілесних ушкоджень.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілого ОСОБА_3 , складена у присутності законного представника ОСОБА_4 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, як умисне заподіяння побоїв, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, офіційно не працевлаштована.
Суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та обставину, що обтяжує покарання, якою суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

З огляду на викладене суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.126 КК України, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Речовий доказ CD-диск з копією відеозапису залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ пластмасовий сніжколіп, що переданий на зберігання законному представнику потерпілого, повернути ОСОБА_4 .

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1