Справа № 462/1954/20
провадження 1-кп/462/427/20
У Х В А Л А

23 грудня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника заявника ОСОБА_14

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадженні №0000659 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні судді Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадженні №0000659 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

16.09.2020 року ОСОБА_15 подав до суду клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року, на транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton», р.н.з. Республіки Польша НОМЕР_1 .

Своє клопотання мотивує тим, що постановою слідчого СУ ГУНП у Львівській області від 12.02.2020 року автомобіль «Volkswagen Phaeton» р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року у рамках вищевказаного кримінального провадження накладено арешт на зазначений транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton» р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 з метою збереження як речового доказу. Вважає, що ухвалу слідчого судді про арешт було постановлено без його виклику до суду та без участі останнього, в той час, як на даний час немає жодних підстав вважати, що арештований транспортний засіб є предметом, знаряддям чи засобом вчинені вказаного чи будь-якого кримінального правопорушення. У зв`язку із наведеним, вважає, що оскільки він - ОСОБА_16 , є власником транспортного засобу марки «Volkswagen Phaeton» р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля від 20.11.2019 року (копія договору кунівлі-продажу з перекладом на українську мову додасться), враховуючи те, що він жодного кримінального правопорушення не вчиняв, а також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є іншим учасником даного кримінального провадження, наявні усі підстави для скасування арешту на вказане майно.

Крім того, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_10 просив суд розглянути скаргу, подану до суду 17.09.2020 року, на дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 , в якій просить суд визнати протиправними дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 , які полягали у неналежному оформленні, з відповідними порушеннями, протоколу про результати проведення НСРД від 20.01.2020. Свою скаргу мотивує тим, що, адвокатом ОСОБА_10 на підставі договору про надання правової допомоги, свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю №1618, від 03.02.2010 року, ордеру здійснюється захист громадянина ОСОБА_18 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ст.187, ч.З ст.15-ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000659 від 05.07.2019 р. В ході судового розгляду кримінального провадження №0000659 від 05.07.2019 року, стороні захисту серед інших матеріалів надано протокол про результати проведення НСРД від 20.01.2020. Ознайомившись із вказаним протоколом встановлено, НСРД щодо громадянина ОСОБА_6 здійснювались 29.11.2019 та 17.12.2019. Однак, у протоколі НСРД не зазначено, якими саме засобами фіксації здійснювались відео та фото фіксація вказаної слідчої дії. Крім того, в протоколі про результати проведення НСРД від 20.01.2020 не зазначено часу його проведення (не зазначено часу початку та часу звершення складання вказаного протоколу). Від так вважає, що під час складання протоколу НСРД слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 порушено вимоги ст.104 КПК України. Крім того, просить звернути увагу суду, що протокол про результати проведення НСРД був складений більше ніж через місяць після останньої дії. У зв`язку із чим просить скаргу задовольнити.

Також у судовому засіданні адвокат ОСОБА_10 просив суд розглянути скаргу на дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 , подану до суду 17.09.2020 року, в якій просить визнати протиправними дії слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 , які полягали у незаконному внесенні рукописних записів в ухвали про надання дозволу на проведення НСРД № 04607т від 12.11.2019, винесеної слідчим суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 . Свою скаргу мотивує тим, що в ході судового розгляду кримінального провадження №0000659 від 05.07.2019 року, стороні захисту серед інших матеріалів надав ухвалу Львівського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 04607т від 12.11.2019, також протоколи обшуків від 11.02.2020 за місцем проживання ОСОБА_21 ( АДРЕСА_1 ), автомобіля марки «Mercedes-Benz С240» р.н. НОМЕР_3 та автомобіля «Ford Escape» р.н. НОМЕР_4 складених від імені слідчого BP ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 . Адвокат наголошує, що текст вказаної ухвали виконаний змішаним способом: частина тексту - за допомогою комп`ютерного набору літер і цифр відповідним шрифтом з подальшим роздрукуванням, а інша частина тексту - шляхом заповнення вільних граф (проміжків) рукописним текстом ручкою від руки. По заповненні від руки ручкою вільних граф(проміжків) текстом, загальний зміст тексту ухвали взаємопов`язаний та сприймається як одне ціле. У зв`язку з тим, що виникла підозра у тому, що рукописні записи у зазначених ухвалах були виконані не слідчими суддями Львівського апеляційного суду, стороною захисту було призначено почеркознавче експертне дослідження зазначених ухвал. Так, відповідно до висновку спеціаліста рукописні записи у вказаній вище ухвалі і здійснені не суддею Львівського апеляційного суду, який її виносив. Крім цього висновком спеціаліста встановлено, що виконавцем рукописних записів, які послужили оригіналами для їх зображень в графах електрографічної копії ухвали слідчого судці Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій вих. № 04607 від 12.11.19 та в електрографічних копіях декларацій доброчесності судці, від імені ОСОБА_20 , є різні особи. Виконавцем рукописних записів, які послужили оригіналами для їх зображень в графах електрографічної копії ухвали слідчого судці Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 , у відношенні ОСОБА_18 , про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій вих. № 04607 від 12.11.19 та в протоколах обшуків від 11.02.2020 за місцем проживання ОСОБА_21 ( АДРЕСА_1 ), автомобіля марки «Мерседес-Бенз С240» р.н. НОМЕР_3 та автомобіля «Ford Escape» р.н. НОМЕР_4 складених від імені слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 , є одна особа. Адвокат вважає, що, із зазначеного вище, випливає, що слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 вчинив протиправні дії, які полягають у власноручному заповненні ухвали про надання дозволу на проведення НСРД № 04607т від 12.11.2019, винесеної слідчим суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 у відношенні ОСОБА_18 , що являється порушенням нарадчої кімнати. У зв`язку із наведеним просить скаргу задовольнити.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності потерпілого ОСОБА_22 та заявника ОСОБА_23 , які, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання неодноразово не з`являлися, про причини неявки суд не повідомили.

Прокурор проти клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року, на транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton», р.н.з. Республіки Польша НОМЕР_1 заперечив, оскільки вважає, що скасування арешту з вказаного транспортного засобу є передчасним. Хоча прокурор просив перенести розгляд скарг поданих адвокатом ОСОБА_10 на дії слідчого, оскільки він не готовий для їх розгляду, таке клопотання задоволенню не пдлягає з огляду на своєчасне ознайомлення представників прокуратури зі змістом скарг.

Адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_6 скарги на дії слідчого підтримали, просили такі задовольнити, покликаючись на недотримання слідчим вимог КПК України під час проведення слідчих дій. Проти клопотання ОСОБА_23 не заперечили. Крім того, вважають за можливе призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Інші учасники судового процесу клопотання ОСОБА_23 та скарги адвоката ОСОБА_10 на дії слідчого підтримали, просили суд такі задовольнити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних переконань.

Судом встановлено, що постановою слідчого СУ ГУНП у Львівській області від 12.02.2020 року автомобіль «Volkswagen Phaeton» р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року у рамках вищевказаного кримінального провадження накладено арешт на зазначений транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton» р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 з метою збереження як речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц викладена наступна правова позиція.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно зі статтею 174 КПК України інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосузавня спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З наведеного слідує, що оскільки на момент звернення до суду зі заявою про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року, на транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton», р.н.з. Республіки Польша НОМЕР_1 , кримінальне провадження №0000659 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України розглянуте не було, вказане майно являється речовим доказом у справі, а від так вважається таким що є матеріальним об`єктом, який міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підстав для скасування покладеного арешту до моменту винесення вироку судом не встановлено. Крім того, на час накладення арешту фактично вказаним транспортним засобом користувався ОСОБА_6 . В наданих до суду документах відсутні копія паспорту ОСОБА_23 , а надані документи на автомобіль беззаперчно не стверджують право на нього на час судового розгляд.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконань про те, що у задоволенні клопотання ОСОБА_24 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року, на транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton», р.н.з. Республіки Польша НОМЕР_1 слід відмовити.

Що стосується скариг, поданої до суду 17.09.2020 року, на дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 , в якій просить суд визнати протиправними дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 , які полягали у неналежному оформленні, з відповідними порушеннями, протоколу про результати проведення НСРД від 20.01.2020 року.,

Неправомірну бездіяльність адвокат вбачає в тому, що в ході судового розгляду кримінального провадження №0000659 від 05.07.2019 року, стороні захисту серед інших матеріалів надано протокол про результати проведення НСРД від 20.01.2020. Ознайомившись із вказаним протоколом встановлено, НСРД щодо громадянина ОСОБА_6 здійснювались 29.11.2019 та 17.12.2019. Однак, у протоколі НСРД не зазначено, якими саме засобами фіксації здійснювались відео та фото фіксація вказаної слідчої дії. Крім того, в протоколі про результати проведення НСРД від 20.01.2020 не зазначено часу його проведення (не зазначено часу початку та часу звершення складання вказаного протоколу).

Згідно із частиною першою статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За правилами пункту 1 частини першої статті 303 цього Кодексу заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно із частиною першою статті 306 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Наведеними правовими нормами визначено порядок оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДІ після отримання заявім чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

На думку Великої Палати Верховного Суду, яке знаходить своє обґрунтування в постанові Верховного суду України від 30.01.2019 року у справі №803/3/18, саме в межах цієї процедури слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З поданих адвокатом доказів судом встановлено, що останній з вказаною скаргою до слідчого судді на стадії досудового розгляду не звертався, хоча не був обмежений у здійсненні такого права. Від так, суд на знаходить підстав для задоволення поданої скарги.

Що стосується скарги на дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 , подану до суду 17.09.2020 року, в якій адвокат просить визнати протиправними дії слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 , які полягали у незаконному внесенні рукописних записів в ухвали про надання дозволу на проведення НСРД № 04607т від 12.11.2019, винесеної слідчим суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 суд приходить до наступних переконань.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. Експерт, який дає висновок щодо психічного стану підозрюваного, обвинуваченого, не має права стверджувати у висновку, чи мав підозрюваний, обвинувачений такий психічний стан, який становить елемент кримінального правопорушення або елемент, що виключає відповідальність за кримінальне правопорушення. Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Якщо для проведення експертизи залучається кілька експертів, експерти мають право скласти один висновок або окремі висновки. Висновок передається експертом стороні, за клопотанням якої здійснювалася експертиза. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Статтями 85 та 86 КПК України передбачено вимоги щодо належності та допустимості доказів, згідно яких належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У своїй скарзі, адвокат наголошує, що в ході судового розгляду кримінального провадження №0000659 від 05.07.2019 року, стороні захисту серед інших матеріалів надав ухвалу Львівського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 04607т від 12.11.2019, також протоколи обшуків від 11.02.2020 за місцем проживання ОСОБА_21 ( АДРЕСА_1 ), автомобіля марки «Mercedes-Benz С240» р.н. НОМЕР_3 та автомобіля «Ford Escape» р.н. НОМЕР_4 складених від імені слідчого BP ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 . Адвокат наголошує, що текст вказаної ухвали виконаний змішаним способом: частина тексту - за допомогою комп`ютерного набору літер і цифр відповідним шрифтом з подальшим роздрукуванням, а інша частина тексту - шляхом заповнення вільних граф (проміжків) рукописним текстом ручкою від руки. По заповненні від руки ручкою вільних граф(проміжків) текстом, загальний зміст тексту ухвали взаємопов`язаний та сприймається як одне ціле. У зв`язку з тим, що виникла підозра у тому, що рукописні записи у зазначених ухвалах були виконані не слідчими суддями Львівського апеляційного суду, стороною захисту було призначено почеркознавче експертне дослідження зазначених ухвал. Однак таке дослідження суд не розцінює як належний та допустимий доказ, у відповідності до положень чинного КПК України, оскільки такий не є процесуальними джерелом доказу, у відповідності до ст. 84 КПК України.

Крім того, суд наголошує, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (згідно ст. 25 КПК України). Однак з поданих додатків до скарги, вбачається що сторона захисту з відповідною заявою не зверталась.

Суд також звертає увагу, що оригіналу вказаної ухвали про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій до матеріалів справи долучено не було, а оскільки кримінальне провадженні №0000659 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України знаходиться на стадії підготовчого судового розгляду, судом така ухвала у судовому засіданні не досліджувалась.

З урахуванням наведеного вище, суд не знаходить підстав для задоволення скарги адвоката Лемехи на дії слідчого у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку прокурора, та усіх учасників судового процесу, суд приходить до переконання про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Залізничному районному суду м. Львова.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 173, 309, 314-317, 376 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0000659 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Залізничного районного суду міста Львова (м. Львів, вул. С.Бандери, 3) о 11 год. 00 хв. 18 січня 2021 року.

Кримінальне провадження розглядатиметься суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників процесу.

В задоволенні клопотання ОСОБА_24 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2020 року, на транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton», р.н.з. Республіки Польша НОМЕР_1 - відмовити.

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 на дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 - відмовити

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 на дії слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2020 року.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1