Справа № 487/4851/20
Провадження № 1-кс/487/5291/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання дізнавача СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000465 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України про зміну місця зберігання арештованого майна

ВСТАНОВИВ:
28.08.2020 року дізнавач СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу ММП№1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 , ключі від транспортно засобу та визначити місцем зберігання даного т/з - спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5.
Вимоги клопотання обґрунтовував тим, що СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000465 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2020 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області з сервісного центру МВС України розташованого по провулку Транспортному 1-А, надійшло повідомлення, про виявлення транспортного засобу Хюндай Н200 д/н НОМЕР_1 , на якому можливо перебитий номер кузова.
28.08.2020, в ході огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, Біла 44, виявлено та вилучено автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 та поміщено на штрафний майданчик за адресою: м. Миколаїв, Лагерне поле 5.
Приймаючи до уваги той факт, що згідно ч.2 п.1 ст.167 КПК України, автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 , може бути предметом вчинення кримінального проступку та зберіг на собі його сліди, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль, який знаходиться на штраф майданчику за адресою: : м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що СД Заводського ВП ГУ Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000465, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2020 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області з сервісного центру МВС України розташованого по провулку Транспортному 1-А, надійшло повідомлення, про виявлення транспортного засобу Хюндай Н200 д/н НОМЕР_1 , на якому можливо перебитий номер кузова.
28.08.2020, в ході огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, Біла 44, виявлено та вилучено автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 та поміщено на штрафний майданчик за адресою: м. Миколаїв, Лагерне поле 5.
Приймаючи до уваги той факт, що згідно ч.2 п.1 ст.167 КПК України, автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 , може бути предметом вчинення кримінального проступку та зберіг на собі його сліди, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль, який знаходиться на штраф майданчику за адресою: : м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5.
Згідно з положеннями Стаття 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Дізнавач уповноважений: починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Дізнавачем доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході огляду речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно яке було тимчасово вилучене в ході огляду місця події 28.08.2020 року, а саме:
- автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 .
- ключі від автомобіля автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1

Визначити місцем зберіганням автомобілю марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 - спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити дізнавачу СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1