н/п 1-кс/953/9592/20
"16" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
встановив:
07.12.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт автомобіля марки «Toyota Prado», номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , накладений 10.12.2018 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова.
В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява від адвоката, в якій він просить провести судове засідання без його участі, клопотання підтримує.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль "Toyota Prado", номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , який вилучений у ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування; місцем зберігання автомобіля «Toyota Prado» р.н. НОМЕР_2 визначено спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
З наданих суду документів, встановлено, що на даний час вказаний в клопотанні автомобіль оглянутий, всі необхідні слідчі дії з ним проведені, призначені експертизи завершені. На даний час відсутня необхідність в повторному огляді або вчиненні інших дій з вказаним майном.
Таким чином, з наданих даних достовірно встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з вказаного в клопотаннях майна.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1