ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 952/371/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/952/21 (11кп/818/3625/20) Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: поверенная обвинувального акту
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 , без участі потерпілого ОСОБА_11 , належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора та захисника на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 20.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_7 , 2003 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту по вказаному вище кримінальному провадженню.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Також зазначив, що у підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, наявність складу злочину, правильність кваліфікації його дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті. Крім того, вказав, що прокурор не позбавлений процесуальної можливості , змінити обвинувачення або відмовитись від його підтримки.

Також зазначив, що кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово, та повернення обвинувального акту відносно неповнолітньої особи, на думку прокурора, негативно впливає на забезпечення розумності строків судового розгляду.

З вказаною вище ухвалою також не погодився захисник ОСОБА_13 , який подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу від 20.10.2020 року про повернення обвинувального акту прокурору в мотивувальній частині шляхом визнання факту закінчення строків досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000048 від 25.03.2020 року; порушення права ОСОБА_7 на захист, незаконного затримання ОСОБА_7 та встановити факт таких порушень.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі, заперечував проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 , просив залишити її без задоволення.

Обвинувачений, захисники та законний представник підтримали вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 , просили її задовольнити в повному обсязі, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченого, захисників, законного представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ст.291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Будь-які інші претензії до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пунктом 5 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акут стосовно ОСОБА_7 , який затверджено 21.04.2020 року, останній 01.01.2020 року близько 22-00год. перебуваючи разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, поблизу двохповерхневого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_14 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, спонукаємі злістю до останнього, розпочали тривале побиття потерпілого, в процесі якого умисно заподіяли ОСОБА_14 , чисельні удари з різною силою по голові, тулубу та кінцівках кулаками рук та ногами в тому числі із значною силою по голові, чим заподіяли ОСОБА_14 згідно даних судово-медичної експертизи Краснградського МВ ХОБСМЕ №12-17/2-КРт/20 від 28.02.2020 року ті ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, травматичні субдуральні та субарахноідальні крововиливи, які знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_14 і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту послався на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , вважав, що обвинувальний акт не містить механізм спричинення тілесних ушкоджень, не встановлено хто з цих осіб ОСОБА_7 чи інша особа, та яким своїм власним рухом та/або предметом, через умисел або необережність, заподіяв черепно-мозкову травму потерпілому ОСОБА_14 , яка безпосередньо і призвела до тяжких тілесних ушкоджень і смерті потерпілого.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, з дотриманням вимог КПК України сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , дана правова кваліфікація злочину, визначена частина та стаття КК України. Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що формулювання обвинувачення, викладене в тексті не встановлено увесь ряд обставин необхідних для конкретизації та індивідуальної поведінки ОСОБА_7 та іншої особи, - є необґрунтованими, з зазначених вище підстав.

Зазначене також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України з цього питання (Постанова від 24.11.2016 року у справі № 5-328кс16), згідно якого в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Крім того, слід зазначити, що неповнота викладення певних обставин прокурором в обвинувальному акті не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки доведення обґрунтованості обвинувачення покладається на прокурора, а су, відповідно до норм ч.6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, і при розгляді справи по суті, має право самостійно та безпосередньо дослідити надані сторонами докази, надати їм відповідну правову оцінку, виклавши висновки у прийнятому рішенні, що узгоджується з нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо закінчення строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 02.04.2020 року, то колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції, 27.03.2020 року було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування, та 31.03.2020 року, 04.04.2020 року стороні захисту пропонувалось скористатись своїм правом для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Також обґрунтовано було взято до уваги, що ухвалою слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.04.2020 року, яка набрала законної сили, задоволено клопотання слідчого та встановлено стороні захисту строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 14.04.2020 року. Як видно зі змісту апеляційної скарги правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона захисту не скористалась і на теперішній час з невідомих для суду причин.

Доводи захисника про, те що ОСОБА_7 був затриманою особою, яка має право на обов`язкову правову допомогу захисника, як на одну з підстав для зміни оскаржуваної ухвали, то колегія суддів до уваги не бере, оскільки як вірно встановив суд першої інстанції ОСОБА_7 був особою, якій заборонено залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду, при цьому обов`язкової участі захисника чинним КПК України не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та відповідно до вимог ст.409 КПК України вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 20.10.2020 року про повернення обвинувального акту прокурору по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4