Справа № 212/4456/20
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та об`єднання матеріалів кримінального провадження
30 вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001219 від 10.06.2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст..307 ч.2 КК України, -

встановив:

Відповідно до ухвали судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, передано судді Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням №212/4456/20.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст.307 ч.2 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурор заявив клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні та призначення справи до судового розгляду та об`єднання матеріалів кримінального провадження, обвинувачений підтримав клопотання прокурора.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що на продовження строку тримання під вартою згоден.

Захисник адвокат ОСОБА_4 зазначив, що на розсуд суду, щодо продовження тримання під вартою, справу можна призначити до судового розгляду та обєднати кримінальні провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою підлягає подовженню, виходячи із наступного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та в подальшому судом було продовжено.

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в обґрунтування свого рішення від 24 червня 2020 року вказав, що таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку, в провадженні судів перебуває інші кримінальні провадження, у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має місця реєстрації проживання, а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню нового кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуються данні, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що останній офіційно не був працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі.
Крім того, прокурором, в судовому засіданні було зазначено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків, які б спростовували ризик залишення ним міста, області або країни з метою уникнення відповідальності та покарання, неодружений, не має міцної родини.
Зазначене вказує на необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
З урахуванням наведеного, суд оцінює доводи захисника підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченому. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , є недостатнім, оскільки він, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, і заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 , може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язків та переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не допитані; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає особі обвинуваченим, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Інших клопотань, заяв під час підготовки до судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Підстав для прийняття рішень визначених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні не встановлено, тому суд приймає рішення про призначення судового розгляду.

Також суд в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вважає необхідним доручити уповноваженому органу з питань пробації складання досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що в провадженні суду перебуває матеріали кримінального провадження 212/4456/20, також відносно також ОСОБА_5 , обвинуваченого за ст..309 ч.2 КК України.

Відповідно до статті 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 314; частинами 2-3 ст. 315 статтею 316 й частинами 1-2 ст. 317, 334 КПК України, суд,

постановив:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст. 307 ч.2, ст..309 ч.2 КК України на 13 годину 15 хвилин 30 вересня 2020 року в залі № 209 Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (за адресою: вул.. Невська, 3, м. Кривий Ріг), з обов`язковою участю: прокурора, обвинуваченої та потерпілого.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених, ст..ст. 307 ч.2, КК України, на строк 60 днів, а саме до 27 листопада 2020 року включно.

Доручити Покровському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області у строк на протязі 10 днів з дати отримання ухвали суду скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого запобіжний захід обрався у вигляді тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження №212/6055/20 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст..307 ч.2 КК України, об`єднати з матеріалами кримінального провадження №212/4456/20 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст..309 ч.2 КК України та присвоїти кримінальному провадженню об`єднаний номер №212/4456/20.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в строк, передбаченим Кримінальним процесуальним кодексом України.

Суддя: ОСОБА_1