Справа № 487/5010/20
Провадження № 1-кп/487/721/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
інший учасник потерпілий ОСОБА_5 судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

06.07.2020 приблизно о 08:30 годин, ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 , які були раніше знайомі, перебували в АГК «Чорноморець», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв вул.. Індустріальна, 3, де ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4000 грн. купюрами по 500 грн. у кількості 8 штук для того, щоб ОСОБА_3 здійснив їх розмін на купюри меншого номіналу.

В той же час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужого майна, шляхом зловживання довірою ОСОБА_3 , керуючись корисливими мотивами та метою, використовуючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти у розмірі 4000 грн. купюрами по 500 грн. у кількості 8 штук, залишив вказані гроші собі.

У подальшому ОСОБА_3 , утримуючи грошові кошти при собі, з місця вчинення кримінального проступку зник та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 4000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченого, оскільки останній не заперечував проти цього, а прокурор надав на це згоду, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та детальніше суду показав, що він працював робочим у потерпілого ОСОБА_5 , який займався підприємницькою діяльністю по прийому металобрухту. Точної дати не пам`ятає, але не заперечував, що це могло бути 06.07.2020 приблизно о 08:30 годин, він разом із потерпілим перебували в АГК «Чорноморець», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв вул. Індустріальна. Маркаров А.Ю. передав йому грошові кошти у розмірі 4000 грн. купюрами по 500 грн., щоб він здійснив їх розмін на купюри меншого номіналу. Він взяв гроші, але не розміняв їх та залишив собі, до потерпілого більше не повернувся. В подальшому він відшкодував частково потерплому збитки у розмірі 1000 грн.

У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

За такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин та вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнається судом доведеною.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопоушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, часткове відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно характеристики Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області до адміністративної відповідальності не притягувався та на профілактичному обліку не перебуває, на психіатричному та наркологічному обліку в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, конкретних обставин вчинення кримінального проступку, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, даних про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працює, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, щире розкаявся, заподіяна шкода частково відшкодована, молодий вік, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1