справа № 462/7306/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року
Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця м. Львова,

проживає:

АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жовівського

районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України

на 4 роки 2 місяці позбавлення волі та звільненого 18.09.2014 року згідно

Закону України "Про амністію",

за ч. 2 ст.186 КК України

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий вироком Жовківського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин, а саме 24.10.2019 року приблизно о 02 год. 00 хв., під приводом повернення викраденого у потерпілого ОСОБА_5 гаманця, покликав його та повідомив, що треба пройти до Залізничного райвідділу. В подальшому, маючи намір на повторне відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу кафе "Зустріч", що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, завдав потерпілому декілька ударів рукою в ділянку голови та тулуба, чим заподіяв йому у відповідності до висновку експерта № 1055 від 25.10.2019 року синець на носі, синець у правій скроневій ділянці, 2 садна у правій виличній ділянці, синець у правій потиличній ділянці голови справа, синець у ділянці правого надпліччя, синець у надлопатковій ділянці справа, синець у підключичній ділянці справа, які утворилися від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від ударів рукою, в якій був затиснутий сторонній предмет, та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Після цього ОСОБА_4 відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме: навушниками "Airpods" вартістю, зі слів потерпілого, 4800 грн., які знаходилися в чохлі силіконовому, вартістю 200 грн. та срібним браслетом вартістю, зі слів потерпілого, 500 грн. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5500 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданніобвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, пояснив, що 24.10.2019 року він, під приводом повернення гаманця потерпілого, викликав його з кафе біля Залізничного вокзалу на вулицю, та, коли вони йшли, наніс потерпілому декілька ударів, після того, як він упав, викрав у нього навушники "Airpods"та срібний браслет, якими розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду, погоджується із запропонованою в судових дебатах прокурором мірою покарання для обвинуваченого, також зазначив, що обвинувачений зобов`язувався відшкодувати йому шкоду повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України є правильною, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, думку прокурора про можливість застосування ст. 75 КК України щодо обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України зі звільненням від відбування основного покарання, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1