Справа № 134/1871/20 Провадження №11-кп/801/178/2021
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.12.2020, якою звільнено умовно-достроково на 5 місяців 4 дні від подальшого відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конатківці Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , до засудження мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,
Засудженого 10.03.2020 вироком Шаргородського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі.
Початок строку відбування покарання 18.05.2020.
Станом на 18.11.2020 відбув 1/2 частини призначеного строку покарання.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.12.2020 задоволено подання ДУ «Крижопільського ВЦ (№113)» та звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.03.2020, з не відбутою частиною призначеного покарання 5 місяців 4 дні.
Своє рішення суд аргументував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбув Ѕ частини строку покарання і заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 працевлаштований різноробочим на ТОВ «Вінницька птахофабрика», за час відбування покарання має одне заохочення та жодного дисциплінарного стягнення, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
На погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 він своєю поведінкою не довів виправлення та відповідно висновок суду про те, що він заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання не ґрунтується на об`єктивних даних та є помилковим.

Поза увагою суду залишились висновки адміністрації установи про те, що засуджений ОСОБА_7 намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, але під постійним контролем зі сторони адміністрації установи. Участі в суспільному житті відділення не приймає. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи.

Крім того, судом не враховано поведінку засудженого ОСОБА_7 , засудженого за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, щодо відшкодування лише 1 798,21 із 34 181,54 грн за наявними виконавчими листами, хоча у виправному центрі за період відбування покарання йому нараховано 18 541,15 грн заробітної плати.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції не повно та не всебічно дослідив особову справу засудженого та інші необхідні обставини для прийняття обґрунтованого рішення, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 було засудженого вироком Шаргородського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до пращ довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 18.05.2020 прибув до державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)». За час відбування покарання отримав 1 заохочення, стягнень не мав, залучався до праці.

Слід зазначити, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Однак, поза увагою суду залишились висновки адміністрації установи про те, що засуджений ОСОБА_7 намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, але під постійним контролем зі сторони адміністрації установи. Участі в суспільному житті відділення не приймає. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи.

Також судом не враховано поведінку засудженого ОСОБА_7 , засудженого за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, щодо відшкодування лише 1 798,21 із 34 181,54 грн за наявними виконавчими листами, хоча у виправному центрі за період відбування покарання йому нараховано 18 541,15 грн заробітної плати.

Засуджений ОСОБА_7 18.05.2020 прибув до державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)». За час відбування покарання отримав 1 заохочення, стягнень не мав, залучався до праці.

Слід зазначити, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Однак, поза увагою суду залишились висновки адміністрації установи про те, що засуджений ОСОБА_7 намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, але під постійним контролем зі сторони адміністрації установи. Участі в суспільному житті відділення не приймає. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи.

Також судом не враховано поведінку засудженого ОСОБА_7 , засудженого за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, щодо відшкодування лише 1 798,21 із 34 181,54 грн за наявними виконавчими листами, хоча у виправному центрі за період відбування покарання йому нараховано 18 541,15 грн заробітної плати.

Така поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та бажання усунути наслідки кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, ухвала Вінницького міського суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.12.2020, якою звільнено умовно-достроково на 5 місяців 4 дні від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні подання ДУ «Крижопільського ВЦ (№113)» про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4