Справа № 495/2972/20
№ провадження 1-кс/495/1578/2020
УХВАЛА
Про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

"22" липня 2020 р. м. Білгород-Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, раніше не судимої, на утриманні не має неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1, 4 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22 липня 2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В клопотанні слідчим зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0002437, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України, за тим фактом, що відповідно до наказу № 358-п від 01.08.2017 року, ОСОБА_4 призначено на посаду касира до відділу продажів складу-магазину № НОМЕР_1 , розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Паркова, 4. На підставі даного наказу, в той же день, між ОСОБА_4 , з одного боку, та ТОВ «Алмі-Трейд», в особі генерального директора ОСОБА_8 , з іншого, укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до якого, працівник вказаного підприємства, що займає посаду касира та виконує роботу касира, переймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження увірених йому підприємством матеріальних цінностей і забезпечення у зв`язку з цим його майнових прав. Зокрема: несе повну матеріальну відповідальність відповідно до чинного законодавства в разі нанесення збитку підприємству з вини працівника; своєчасно повідомляти підприємству про всі обставини, загрозливі по збереженню увірених йому матеріальних цінностей або забезпеченню майнових прав підприємства.
Відповідно до посадової інструкції касира склад-магазину ТОВ «Алмі-Трейд», ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді касира до відділу продажів складу-магазину № 09, зобов`язувалась:
- здійснювати прийом і видачу готівкових коштів, оформляти касові документи (підписання відомостей виплати заробітної плати, прибуткові та видаткові ордера), вести касову книгу, та книгу обліку розрахункових операцій, відповідно до чинного законодавства України;
- здійснювати прийом та контроль первинної документації по відповідних ділянках бухгалтерського обліку і готує їх до рахункової обробки;
- проводить періодичні звірки і забезпечує відповідність бухгалтерських записів фактичній наявності грошових коштів і матеріальних цінностей;
- своєчасно повідомляти безпосереднього керівника, про всі обставини, що загрожують забезпечення збереження ввірених йому цінностей;
- передає, відповідно до встановленого порядку, грошові кошти інкасатору.
Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
В силу наявного трирічного досвіду роботи на посаді касира до відділу продажів складу-магазину №09 ТОВ «Алмі-Трейд» знала та розуміла вищевикладені вимоги Конституції України та інших нормативно-правових актів, що встановлюють зазначені обмеження, а також встановлюють вказані обов`язки.
Однак, діючи в порушення наведених вимог законів України, договору про повну матеріальну відповідальність та своїх посадових інструкцій касира склад-магазину, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 30.07.2019 року, більш точній час під час досудового розслідування не встановлено, з метою виконання взятих на себе обов`язків перед контрагентами, засновник ТОВ «Алмі-Трейд» ОСОБА_9 передав у позику вказаній юридичній особі грошові кошти на суму 965 000 гривень, про що складено договір позики № 20. В подальшому, вказані грошові кошти оприбутковані через касу відділу продажів складу-магазину № 09 підприємства, про що складено прибутковий касовий ордер № ПКОТ 070363 від 31.07.2019 року, який оформлювала ОСОБА_4 , з метою проведення інкасації грошових коштів.
Серед іншого, відповідно до постанови НБУ № 148 від 29.12.2017 року, яким затверджено «Положення про ведення касових операція в національній валюті в України», у пункті 11 якого зазначено, що готівка, що надходить до каси, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.
Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО без ведення касової книги, є забезпечення зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) в електронній формі протягом строку, визначеного пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України і занесення інформації згідно з фіскальними звітними чеками до відповідних книг обліку. Установа/підприємство визначає місце та спосіб зберігання відокремленими підрозділами щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) у електронній формі.
Серед іншого, в пункті 29 вказаного Положення зазначено, що приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі.
Вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або РК для здавання її до банку оформляється відповідними чеками РРО із виконанням операції «службова видача».
Документом, що свідчить про здавання виручки до банку та є підтвердженням оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання, є:
1) квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку (за потреби);
2) квитанція/чек банкомата чи програмно-технічного комплексу самообслуговування;
3) третій примірник "Копія супровідної відомості до сумки з готівкою", засвідчений підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача;
4) чек платіжного термінала в разі проведення інкасації коштів у режимі реального часу з використанням платіжних терміналів.
На виконання вимог зазначеної постанови НБУ, наказом ТОВ «Алмі-Трейд» № 38 від 28.12.2018 року у касі складу-магазину № 09 встановлено ліміт залишку готівкових коштів в розмірі 317 000 грн. на кінець робочого дня, а понадлімітні грошові кошти що знаходяться у касі, мають бути інкасовані до банку, у якому відкрито рахунок ТОВ «Алмі-Трейд».
Так, станом на 31.07.2019 року у касі складу-магазину № 09 ТОВ «Алмі-Трейд» знаходились грошові кошти на суму 1 297 694,53 гривні, в цей час, у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне заволодіння грошовими коштами ТОВ «Алмі-Трейд» на суму 743 536,93 гривні. З цією метою, касир ОСОБА_4 , перебуваючи на своєму робочому місці касира складу-магазину ТОВ «Алмі-Трейд», розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Паркова, 4, у другій половині дня, в супереч зазначеним нормативно-правовим документам, будучи обізнаною про порядок ведення касової документації, з метою приховування своєї протиправної діяльності, з корисливих мотивів, підготувала супровідну відомість № 27/2 від 31.07.2019 року та видатковий касовий ордер на проведення інкасації грошових коштів до банку лише на суму 330 000 гривень, а грошові кошти на суму 743 536,93 гривні, які перебували в касі підприємства привласнила собі.
В подальшому, на підставі наказу генерального директора ТОВ «Алмі-Трейд» ОСОБА_8 № 34/1 від 31.07.2019 року «Про призначення робочої комісії з питань виявлення нестачі грошових коштів, проведення інвентаризації по складу-магазину № 09 та надання результатів роботи», проведено інвентаризації грошових коштів, які зберігались в касі складу-магазину № 09 станом на 31.07.2019 року. За результатами проведення якої виявлено нестачу грошових коштів на загальну суму 743 536,71 грн, про що складено акт № 31/09 від 31.07.2019 року про результати інвентаризації.
Крім того, в результаті проведення інвентаризації також встановлено, що залишок на кінець дня повинен був складати 964 472,71 грн, натомість в касі склад-магазину перебували грошові кошти на суму 220 936 грн.
Так встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді касира склад-магазину № 09 ТОВ «Алмі-Трейд», будучі матеріально відповідальною особою, несе повну матеріальну відповідальність, відповідно до чинного законодавства, за ввірені їй цінності підприємства, діючи умисно, з корисливих мотивів вчинила привласнення грошових коштів ТОВ «Алмі-Трейд» на загальну суму 743 536,93 грн, що більш ніж в 600 разів перевищує, встановлений п. 4 примітки до ст. 185 КК України та є особливо великим розміром.
Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене в особливо великих розмірах.
Серед іншого також встановлено, що ОСОБА_4 , з метою надання видимості правомірності своїх протиправних дій та приховування привласнення грошових коштів ТОВ «Алмі-Трейд» підготувала та видала супровідну відомість до суми з готівкою № 27/2 від 31.07.2019 року, до якої внесла завідомо неправдиві данні, для зарахування на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ТОВ «Алмі-Трейд», відкритий ПАТ «Банк Восток», грошових коштів, які зберігаються у касі складу-магазину № 09, на суму 330 000 грн. Після чого, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 підготувала та видала видатковий касовий ордер № РКОТ 070405, до якої також внесла завідомо для себе недостовірні відомості.
Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,4 ст. 358 КК України - складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права, та їх використання.
Крім того, в той же час, 31.07.2019 року ОСОБА_4 будучи матеріально відповідальною особою, продовжуючи свою протиправну діяльність, знаходячись на своєму робочому місці, з корисних мотивів, спрямованих на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, маючи доступ до «1С:Предприятие Алми ТРЕЙД:!!!Одесская область!!!» в розділі «Инкасация», авторизувавшись у вказаній системі під логіном « ОСОБА_4 » та ввіши особистий пароль, ОСОБА_4 внесла несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах.
Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, 31.07.2019 року о 09.21 годині умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи службовий комп`ютер ТОВ «Алмі-Трейд», внесла спотворені дані при оформленні документу № Ин-02020155 у системі «1С:Предприятие Алми ТРЕЙД:!!!Одесская область!!!» в розділі «Инкасация», щодо проведення інкасації на суму 330 000 грн. При цьому, ОСОБА_4 внесла несанкціоновані зміни інформації щодо залишку грошових коштів у касі підприємства. Після вводу даних, зазначена спотворена інформація була оброблена електронно-обчислювальною машиною та додана до електронної програми, оброблення даних якої контролюється юридичною особою. Що надало можливість ОСОБА_4 привласнити грошові кошти ТОВ «Алмі-Трейд» на загальну 743 536,71 грн, а також до відображення спотвореної інформації у базі даних, як такої, що відповідає дійсності та перевіреної останньою.
Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах, вчинена особою, яка має доступ до неї, вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.
20 липня 2020 року, у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризик того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Слідчий зазначає, що що фактичними обставинами на підставі яких, в ході досудового розслідування, зроблено висновок про наявність вищевказаних ризиків є те що підозрювана ОСОБА_4 незаконно привласнила грошові кошти у сумі 743 536,93 грн, що більш ніж в 600 разів перевищує, встановлений п. 4 примітки до ст. 185 КК України та є особливо великим розміром. Маючи на руках таку суму грошей може безперешкодно покинути територію України і тим самим переховуватися від органів досудового розслідування та суду. За допомогою грошових коштів у зазначеній вище сумі може впливати через підкуп на свідків даного кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, слідчий просить його клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні не погодилася з клопотанням слідчого про обрання їй міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначила, що вона одружена, вагітна, перебуває в лікарні на збереженні вагітності, раніше не судима. Просила суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що клопотання про обрання її підзахисній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є безпідставним, просила суд відмовити в задоволенні поданого клопотання в повному обсязі.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0002437, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України
20 липня 2020 року у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1, 4 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України.
Таким чином, підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого і невеликої тяжкості злочинів, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
За твердженням слідчого, ОСОБА_4 не будучи обмеженою у вільному пересуванні, може
переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Також, маючи на руках таку суму грошей може безперешкодно покинути територію України і тим самим переховуватися від органів досудового розслідування та суду. За допомогою грошових коштів у зазначеній вище сумі може впливати через підкуп на свідків даного кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Натомість, клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені у ст. 177 КПК України, і їх перерахування.
Слідчий суддя вважає, жодним чином не доведеним та голослівним посилання у клопотанні на такі ризики, як можливість ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, такі твердження слідчого та прокурора про наявність зазначених ризиків не відповідають вимогам КПК України, де зазначено, що в клопотанні слідчого повинен міститися виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрювана ОСОБА_4 намагалася вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрювану, яка одружена, вагітна та перебуває на лікуванні у зв`язку із загрозою викидня, раніше не судима, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1, 4 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на неї певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
При виконанні вказаних обов`язків підозрюваною буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191, ч.1, 4 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 19 вересня 2020 року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України;
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області за його викликом;
- заборонити спілкуватися з потерпілим та свідками;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання, або місця роботи;
- не відлучатися з місця проживання чи перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на неї обов`язків.
Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23 липня 2020 року об 16:00 годині.

Слідчий суддя: