ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 648/2960/20
Номер провадження : 11-кп/819/105/21 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : справи в порядку виконання судових рішень Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2021 року січня місяця 19 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурори : ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козацьке, Бериславського району Херсонської області, громадянина України, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого, по теперішній справі засуджений вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.05.2016 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку - 22.06.2016, кінець строку - 08.11.2022 року.
На вказану ухвалу суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду незаконною і необґрунтованою, та такою, яка підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд невірно зазначив, що він характеризується посередньо, в той час, як в характеристиці вказано, що він характеризується позитивно і це в судовому засіданні підтвердив представник установи. Крім того, за час відбування покарання він отримав 10 заохочень і лише одне стягнення, з травня 2017 року і по теперішній час працює в художній майстерні майстром по благоустрою, офіційно непрацевлаштований через медичні протипоказання, так як є інвалідом 3 групи (не має нижньої лівої кінцівки). Також судом не взято до уваги, що він під час відбування покарання проходив навчання та отримав професії електрика 3 ступеня, зварювальника 3 ступеня та маляра штукатура, має родину та неповнолітню дитину. Крім того, виконує обов`язки старшого брата у молитовній кімнаті, яка знаходиться при установі та є віруючою людиною. Стосовно судових витрат, то він не мав змоги їх сплатити через відсутність виконавчих листів в бухгалтерії установи і лише після отриманні лицевих рахунків він почав сплачувати процесуальні витрати. Просить ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30.09.2020 року стосовно нього скасувати та застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, захисника який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши та перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано вищезазначених вимог закону в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.05.2016 року за ч.2 ст.309, ст. 71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ч.3 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.07.2015 по 06.08.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_8 знаходиться з 28.06.2016 року. Під час перебування в СІЗО м. Миколаєва засуджений ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. В державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)» відбуває покарання з 12.10.2017 року. За період відбування покарання у вказаній установі зарекомендував себе позитивно, на виробничій зоні установи непрацевлаштований через медичні протипоказання щодо важкої фізичної праці, так як є інвалідом 3 групи, приймає участь у роботах з благоустрою відділення та установи в цілому, є активним учасником гуртка художньої майстерності, приймає участь у суспільному житті установи, має 10 заохочень та 1 стягнення, яке на даний час зняте у встановленому законодавством порядку. З представниками установи ввічливий, не схильний до створення конфліктних ситуацій, за характером врівноважений, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у належному стані, підтримує зв`язок з близькими родичами. Згідно вироку суду має позов у сумі 2163 грн. 30 коп.

Разом з цим, в матеріалах провадження містяться дані про те, що ОСОБА_8 раніше був судимий, а саме 13.01.2016 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі та через незначний проміжок часу, зокрема 22.03.2016 року, знову вчинив правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_8 двічі було відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, як такому, що не став на шлях виправлення, а також що він притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що на нього було накладено стягнення у виді догани, і хоча стягнення у встановленому законом порядку погашено, однак ці відомості свідчать про те, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не була сумлінною.
Згідно вироку суду ОСОБА_8 має позов у сумі 2163,30 грн., який засудженим не був сплачений із-за відсутності виконавчого листа, однак, обов`язок засудженого відшкодувати шкоду завдану злочином не залежить від факту надходження виконавчого листа до установи відбування покарання.

Щодо дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин, правил поведінки, дотримання зовнішнього вигляду та спального місця, а також роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи, то відповідно до ч.1 ст.9 та ч.3 ст.107 КВК України, - це є обов`язком засудженого і не може бути безумовною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення.

Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого в цілому та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, наявність 10 заохочень, які востаннє були отримані у 2019 році, а також 1 стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для звільнення його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що суд повно та всебічно дослідив усі данні про особу засудженого та правильно дійшов висновку про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, з яким погоджується і колегія суддів.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника, колегія судів не знаходить.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)