ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3284/20 Справа № 208/4266/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 13 травня 2020 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Криничанського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кишинів Молдови, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту його фактичного затримання 14 травня 2020 року.
Обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів з дня ухвалення вироку.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Також за даним вироком засуджено ОСОБА_9 , вирок щодо якого у апеляційному порядку не оскаржується.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м. Кам`янському Дніпропетровської області таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, за наступних обставин.
13 травня 2020 року у період часу з 00:00 год. до 03:30 год. раніше знайомі між собою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проходили біля приміщення комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «МІСЬКИЙ КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР», що знаходиться за адресою: пр. Аношкіна, 67 у м. Кам`янському, та в цей момент у них раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна КНП КМР «МКДЦ», яке могло мати будь-яку майнову цінність, поєднане із проникнення до приміщення КНП КМР «МКДЦ». З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вступили у попередню змову.

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що своїми діями вони вчиняють протиправне, поза волею власника вилучення чужого майна, спираючись на підтримку один одного, 13 травня 2020 року у період часу з 00:00 год. до 03:30 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 шляхом відгинання решітки та розбиття віконного скла проникли до приміщення КНП КМР «МКДЦ» та скориставшись тим, що в зазначеному приміщенні нікого не було, таємно викрали звідти наступне належне КНП КМР «МКДЦ» майно: монітор «Hyundi» модель «Х73S» s/n X73SNASIE8605736, вартість якого становить 428, 67 грн; монітор «Samsung» модель «721N» s/n MI17HMCPA08812D, вартість якого становить 700 грн; системний блок ПК сріблястого кольору «HEDY», встановити вартість якого не виявилось можливим; системний блок ПК чорного кольору «HEDY», встановити вартість якого не виявилось можливим; ваги електронні «KERN», встановити вартість яких не виявилось можливим; центрифугу лабораторну медичну ОПн-8, встановити вартість якої не виявилось можливим; пристрій для бактеріологічного аналізу повітря «Тайфун» (Р-40), встановити вартість якого не виявилось можливим; мікроскоп стереоскопічний МБС-1, вартість якого становить 3000 грн; копіювальний пристрій «Canon FC-128» s/n ENM02834, вартість якого становить 846, 67 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, довівши свій протиправний умисел до кінця.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначення ОСОБА_7 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та пом`якшити призначене покарання, застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання мав підстави для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, оскільки наявні обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив вирок суду залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується тверджень захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості та можливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, апеляційний суд приходить до такого висновку.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Перевіряючи провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_7 вимог ст. 75 КК України судом не встановлено і в апеляційній скарзі також не наведено.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставиною, що помякшує покарання, щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому рецидив злочинів, вчинення нового умисного злочину невдовзі після відбуття покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочин проти власності та численні злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, має непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, ухиляється від обстеження та лікування у лікаря нарколога, не перебуває на обліку лікаря психіатра, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 щиро кається та вину визнав в повній мірі, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Неможливо погодитися із доводами апеляційної скарги захисника про наявність у діях обвинуваченого активного сприяння розкриттю злочину.
Так, під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам досудового розслідування і суду у встановленні істини у справі, у проведенні швидкого, повного і неупередженого розслідування вчиненого злочину і судового розгляду.
Активне сприяння розкриттю злочину означає, що особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, у встановленні невідомих їм обставин провадження. При цьому сприяння у розкритті злочину враховується як обставина, яка пом`якшує покарання, тільки у тому випадку, коли надана винною особою інформація та інші докази мали значення для встановлення істини у справі.
Як видно з обвинувального акта, така обставина не встановлювалася органом досудового розслідування, не було встановлено активного сприяння обвинуваченого розкриттю злочину і судом.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які б свідчили, що обвинувачений, займаючи активну позицію, повідомив органам слідства інформацію, яка їм не була відома, чи подав нові докази, що мали значення для встановлення істини у справі. Тобто дії обвинуваченого не були вирішальним (ключовим) фактором у встановленні істотних обставин кримінального правопорушення.
Участь ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування під час слідчих експериментів та надання пояснень слідчому та суду не доводить його активного сприяння розкриттю злочину.
Матеріали провадження не містять та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував завдану потерпілому шкоду, а тому відповідні доводи є необгрунтованими.
Захисником ОСОБА_8 як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного перегляду не надано доказів, які б істотно знижували ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочинів.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі захисника доводи про те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі захисник.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4