Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/274/20
Провадження №: 1-кп/332/164/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 30000178 від 31.01.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.10.1999 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 140 КК України із застосуванням ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна в ВТК посиленого режиму;
- 06.08.2003 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 11.10.2010 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 09.11.2011 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
- 20.03.2012 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці; звільнений 15.05.2015 з Софіївської ВК №55 по відбуттю строку покарання;
- 24.04.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 10.07.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України із урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи повторно, незаконно придбав при невстановлених у ході досудового слідства обставинах, три полімерні згортки з кристалічною речовиною білого кольору, загальною масою 0,4252 грама, яка згідно з висновком експерта №7-2970 від 10.01.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено МЕТАДОН, загальна маса якого в наданій речовині склала 0,2282 грама (в перерахунку на основу), яку в подальшому незаконно зберігав за місцем свого мешкання в скляній ємності, що знаходилась на тумбочці в прихожій кімнаті квартири АДРЕСА_2 та медичний шприц у внутрішній поверхні якого, згідно з висновком експерта № 7-2935 від 20.12.2019 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено МЕТАДОН, маса якого склала 0,0014 грама (в перерахунку на основу), який у подальшому незаконно за місцем свого мешкання зберігав на полиці у спальній кімнаті у квартирі АДРЕСА_2 до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 12.12.2019 року о 14.40 годині.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та у подальшому зберігав за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 наркотичний засіб обіг якого обмежено МЕТАДОН, загальна маса якого склала 0,2296 г. (в перерахунку на основу) без мети збуту.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки останній добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс добровільного лікування від наркотичної залежності.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, надав документи КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради про проходження ним лікування. Також обвинувачений повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 309 КК України, підтвердив обставини скоєння кримінального проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Наслідки закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України йому зрозумілі.
Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Заперечував проти розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у цьому судовому засіданні, оскільки надана обвинуваченим довідка лікувального закладу від 30.10.2020 викликала у прокурора сумнів через печатку, накладену під її текстом.
Сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин кримінального проступку.
Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Вимогами ч. 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суд повинен з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. При цьому, таке звернення повинно мати місце після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до довідки Комунальної установи «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради від 21.02.2020 № 796 ОСОБА_4 з 11.02.2020 отримує лікування на базі амбулаторного кабінету замісної терапії з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів, контрольована залежність»; на теперішній час під клінічним спостереженням на замісній терапії з 11.02.2020 (а.с. 152 т. 1). З характеристики, виданої КУ «Обласний наркодиспансер» Запорізької обласної ради 11.03.2020 випливає, що ОСОБА_4 під час участі у програмі замісної підтримувальної терапії, не допускав порушень правил участі, сумлінно виконує рекомендації медичного персоналу (а.с. 153 т. 1).
Довідка № 4674-днв від 30.10.2020, надана стороною захисту містить аналогічні відомості про те, що ОСОБА_4 з 11.02.2020 отримує амбулаторне лікування на базі кабінету замісної підтримувальної терапії КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів, на теперішній час перебуває під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії препаратом Метадон» (а.с. 74 т. 2).
Зі змісту характеристики, виданої 30.10.2020 КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради випливає, що ОСОБА_4 отримує психіатричну (наркологічну допомогу) в умовах кабінету замісної підтримувальної терапії з 11.02.2020. За час участі у програмі дотримувався режиму відвідування кабінету ЗПТ, фактів порушення правил участі в програмі не зафіксовано. З медичним персоналом ввічливий, сумлінно виконує рекомендації лікаря-нарколога кабінету ЗПТ. Фактів появи у нетверезому стані на території закладу не було (а.с. 75 т. 2).
Суд не може погодитись із доводами прокурора щодо сумнівів у достовірності інформації, зазначеної у довідці № 4674-днв, виданій 30.10.2020 КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, оскільки вона містить аналогічну, оновлювальну інформацію, зазначену Комунальною установою «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради у довідці від 21.02.2020 № 796 щодо ОСОБА_4 , сумнівів у достовірності якої сторона обвинувачення під час розгляду справи не висловлювала. Крім того, вказана інформація узгоджується із даними, зазначеними у довідці № 4652 від 28.11.2019 (а.с. 107 т. 1), яка була витребувана під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження та долучена до справи за клопотанням прокурора.
Отже, суд, приймаючи до уваги вказані документи клінічного закладу з надання психіатричної допомоги, надані обвинуваченим, зазначає про те, що вони засвідчені підписами уповноважених осіб, містять інформацію, яка наявна в інших документах кримінального провадження, а давність нанесення печатки, про що зхазначено прокурором, не може бути визначена візуально.
Отже, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 11.02.2020 добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії. На теперішній час він усвідомив протиправність своїх дій, засуджує свою попередню поведінку та має на меті вилікуватись він наркоманії.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі викладеного, ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а провадження у справі підлягає закриттю.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що питання розподілу судових витрат може бути вирішене й ухвалою суду.
Враховуючи викладене, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 288 КПК України, ч. 4 ст. 309 КК України, суд,
у х в а л и в:
Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України закрити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення: експертизи № 7-2935 від 20.12.2019 в сумі 628,04 грн., експертизи № 7-2936 від 03.01.2020 в сумі 628,04 грн., експертизи № 7-2937 від 08.01.2020 в сумі 628,04 грн., експертизи № 7-2970 від 10.01.2020 в сумі 785,05 грн.
Речові докази: медичний шприц з безбарвною рідиною, упакований у спецпакет МВС № 2809968; медичний шприц з нашаруванням речовини бурого кольору, упакований у спецпакет МВС № 2610608; металеву коробку для цигарок, всередині якої знаходяться 7 цигарок «Парламент» та речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження, упаковану у спецпакет МВС № 2610734; три згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, упаковані у спецпакет МВС № 3867375, що зберігаються в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВН ГУНП в Запорізькій області знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1