У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002326 про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 29.08.2020 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002326 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 00 години 30 хвилин, 29.08.2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, перебуваючи в громадському місці - на зупинці громадського транспорту, що розташована біля кіоску «Гірос-24» за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 26, спровокували конфлікт з невстановленою слідством особою, у ході якого, ОСОБА_5 наніс невстановленій слідством особі удар рукою стиснутою в кулак в область обличчя та, продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 не реагували на зауваження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які намагалися припинити хуліганські дії, почали висловлюватися щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нецензурною лайкою, чіплялися руками за одяг останніх, провокуючи конфлікт, продовжували грубо порушувати громадський порядок та недотримуватися встановлених правил поведінки у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що полягали у протиставленні себе іншим громадянам та самоутвердженні через їх приниження, о 00 годин 45 хвилин 29.08.2020 року почали наносити удари руками та ногами потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по різним частинам тіла, чим спричинили: потеплілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді - ЗЧМТ; струсу головного мозку; забійної гематоми чола; забійної рани скроневої ділянки справа ;перелому носових кісток зі зміщення, які згідно висновку експерта №403 від 18 вересня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді - ЗЧМТ; струсу головного мозку; перелом основи 1 плюсневої кістки, які згідно висновку експерта №402 від 18 вересня 2020 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За таких обставин, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , в інкримінованому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 29.08.2020 року; протоколом огляду місця події від 29.08.2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 31.08.2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_11 від 02.09.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_12 від 29.08.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 29.08.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 29.08.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_15 від 31.08.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; висновком експерта від №403 від 18.09.2020р.; висновком експерта від №403 від 18.09.2020 р., висновком експерта від №402 від 18.09.2020р.; протоколом оглядом предмета(відеозапису) від 05.09.2020р; протоколом оглядом предмета(відеозапису) від 05.09.2020р, протоколом оглядом предмета (відеозапису) від 05.09.2020 р., чим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачене ч.2 ст.296 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, дане правопорушення належить до нетяжких злочинів, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України), незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення, (п.5 ст.177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому слідчий просить обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що клопотання є невмотивоване, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є занадто суворим. Окрім цього, органом досудового розслідування не надано даних, що його підзахисний може впливати на свідків і потерпілих.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0002326, протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 29.08.2020 року; протоколом огляду місця події від 29.08.2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 31.08.2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_11 від 02.09.2020 року;показаннями свідка ОСОБА_12 від 29.08.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 29.08.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 29.08.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_15 від 31.08.2020 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фото таблицею до нього від 03.09.2020; висновком експерта від №403 від 18.09.2020р.; висновком експерта від №403 від 18.09.2020 р., висновком експерта від №402 від 18.09.2020р.;протоколом оглядом предмета (відеозапису) від 05.09.2020 р; протоколом оглядом предмета (відеозапису) від 05.09.2020р, протоколом оглядом предмета (відеозапису) від 05.09.2020р.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , якийє тимчасово не працюючим, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

З огляду на фактичні обставини справи та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 , саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт у певний період доби, без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 , слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_4 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_4 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1