Провадження № 11-кп/811/55/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора прокурори Львівської області ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду міста Львова від 06 грудня 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Монастириха Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

її захисника адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (далі ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія»), вчинила неналежне виконання покладених на неї службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки за наступних обставин.
Відповідно до Указу Президента України від 14 червня 2000 року № 802 «Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвитку надр» та постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Національної акціонерної компанії «Надра України» від 14 липня 2000 року № 1128, з метою підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвідки надр та поліпшення забезпечення потреб України в корисних копалинах створено Національну акціонерну компанію «Надра України», яка здійснює діяльність на підставі чинного законодавства України та статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2000 року № 1460 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 912).
У відповідності до п.п. 16, 17 статуту компанії її засновником є держава в особі Кабінету Міністрів України, а акціонером - держава в особі Державної служби геології та надр України (до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію пакета акцій Компанії). Таким чином, в статутному капіталі компанії 100 % акцій належать державі.
16 травня 2001 року на підставі наказу НАК «Надра України» №24 від 16 травня 2001 року та на виконання спільного наказу Міністерства екології та природніх ресурсів України і НАК «Надра України» від 15 травня 2001 року № 20/179 щодо реорганізації Державного геологічного підприємства «Західукргеологія» було створене ДП НАК «Західукргеологія», яке здійснює свою діяльність на підставі статуту, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 30 жовтня 2007 року №545 та погодженого НАК «Надра України» і зареєстрованого 08 листопада 2007 року (протокол від 07 вересня 2007 року №21). Предметом діяльності підприємства є: організація та проведення регіональних геолого-пошукових і геологорозвідувальних робіт; буріння свердловин та виконання робіт з будівництва нафтогазорозвідувальних свердловин, складання балансів запасів корисних копалин та ведення обліку родовищ корисних копалин; проектування та експертиза геологорозвідувальних робіт, дослідно-промислової розробки і промислової експлуатації родовищ корисних копалин, буріння свердловин та інше. Засновником ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» є НАК «Надра України», 100% акцій в статутному капіталі якої належить державі в особі Державної служби геології та надр України.
Згідно з пунктом 7.1 статуту, підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність, виходячи зі співвідношення попиту та пропозиції, яке існує на внутрішньому та зовнішньому ринках. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про колективні договори і угоди», колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях (далі - підприємства) незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи. Статтею 5 даного Закону визначено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці - ст. 7 Закону. Відповідно до пункту 4.20 змін і доповнень до колективного договору ДП «HAK Надра України «Західукргеологія» на 2008-2009 роки від 12 серпня 2010 року та пункту 4.18 колективного договору, укладеного між Західно-українським територіальним комітетом профспілки та ДП HAK Надра України Західукргеологія» та адміністрацією дочірнього підприємства HAK Надра України «Західукргеологія», затвердженого конференцією трудового колективу від 15 вересня 2011 року передбачено, що в разі прийняття або призначення на роботу в підприємство провідних спеціалістів (але не нижче начальника відділу) або перших керівників, які не забезпечені житлом в даному населеному пункті, дозволено підприємству за рахунок позабюджетних коштів оплачувати вартість винайманого житла, але не більше двох мінімальних заробітних плат. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.
Наказом по ДП HAK «Надра України» «Західукргеологія» № 45-К від 05 травня 2005 року ОСОБА_7 було призначено на посаду головного бухгалтера підприємства. Відповідно до п.1.2. Положення про бухгалтерію дочірнього підприємства «Західукргеологія» та головного бухгалтера, затвердженого 05 серпня 2005 року генеральним директором ДП «Західукргеологія» ОСОБА_10 , бухгалтерію очолює головний бухгалтер який призначається на посаду та звільняється з неї генеральним директором. Пунктом 1.6. передбачено, що бухгалтерія в своїй діяльності керується діючим законодавством, постановами Уряду, Мінфіну, Мінекономіки, Мінстату України, з питань бухгалтерського обліку, звітності і пов`язаними з ними питаннями планування, фінансування, кредитування, і розрахунків, наказами і інструкціями HAK «Надра України», Положенням про головних бухгалтерів, даним положенням і правилами внутрішнього розпорядку.
Зазначеним Положенням на ОСОБА_7 було покладено, зокрема, забезпечення строгої відповідності касової та і розрахункової дисципліни, валютних і грошових виплат, за призначенням і зберігання валютних і грошових коштів; забезпечення правильного використання кошторису, адміністративно-господарських витрат по структурних підрозділах і апарату управління підприємством; ведення контролю за дотриманням ліміту каси і цільового використання коштів в підприємстві; ведення контролю за дотриманням порядку оформлення платіжних документів, контроль за дотриманням ліміту каси і цільового використання коштів в підприємстві; керівництво бухгалтерією. Відповідно до п.1.3 Положення про облікову політику ДП HAK «Надра України» «Західукргеологія» затвердженого правлінням HAK «Надра України» протокол №1 від 27 січня 2006 року), ведення бухгалтерського обліку в ДП HAK Надра України «Західукргеологія» здійснюється бухгалтерською службою на чолі з головним бухгалтером на підставі вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року. Згідно з п.1.2 Положення, головними завданнями бухгалтерського обліку ДП «HAK Надра України» «Західукргеологія» є здійснення контролю за наявністю та рухом майна, використанням матеріальних, трудових, та фінансових ресурсів у відповідності із затвердженими нормами, нормативами та кошторисами; своєчасне попередження негативних явищ у фінансово-господарській діяльності; надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації. Контроль за дотриманням положень облікової політики здійснює головний бухгалтер ДП HAK «Надра України» «Західукргеологія» згідно розділу V Положення.
Таким чином, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду головного бухгалтера ДП HAK «Надра України» «Західукргеологія», була службовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.
30 липня 2010 року на підставі контракту № 8 ОСОБА_11 призначено на посаду директора ДП HAK «Надра України» «Західукргеологія».
26 жовтня 2010 року між ДП HAK «Надра України» «Західукргеологія» в особі директора ОСОБА_11 , як орендарем, та ФОП « ОСОБА_12 », як орендодавцем, укладено договір оренди квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 50 кв. м. Пунктом 4.1 вказаного договору визначено розмір орендної плати за орендне користування квартирою та майном 5000 гривень за один місяць. Орендна плата сплачується Орендодавцю щомісячно шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця. Водночас встановлено, що в період часу з листопада 2010 року по серпень 2014 року ОСОБА_7 , обіймаючи посаду головного бухгалтера HAK Надра України «ДП Західукргеологія», на яку покладено обов`язки щодо здійснення контролю за цільовим використанням коштів підприємства, забезпечення строгої відповідності касової і розрахункової дисципліни, валютних і грошових виплат, за призначенням і зберігання валютних і грошових коштів; забезпечення правильного використання кошторису, адміністративно-господарських витрат по структурних підрозділах і апарату управління підприємством; здійснення контролю за наявністю та рухом майна, використанням матеріальних, трудових, та фінансових ресурсів у відповідності із затвердженими нормами, нормативами та кошторисами, в порушення вимог пункту 4.20 змін та доповнень до Колективного договору на 2008-2009 роки від 12 серпня 2010 року та пункту 4.18 Колективного договору ДП «Західукргеологія» на 2010-2011 роки, якими передбачено, що в разі прийняття або призначення на роботу в підприємство провідних спеціалістів (але не нижче начальника відділу) або перших керівників, які не забезпечені житлом в даному населеному пункті, дозволено підприємству за рахунок позабюджетних коштів оплачувати вартість винайманого житла, але не більше 2-ох мінімальних заробітних плат, будучи зобов`язаною дотримуватись вимог чинного законодавства, в тому числі норм Закону України «Про колективні договори та угоди», та чинного колективного договору, перебуваючи у приміщенні ДП HAK Надра України «Західукргеологія», по вул. А. Міцкевича, 8, в м. Львові, неналежно виконуючи власні службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, допустила складення платіжних документів та здійснення оплати ДП HAK Надра України «Західукргеологія», коштів за оренду трикімнатної квартири, що по вул. Івана Франка, 21/3, у м. Львові, в розмірі 5000 гривень за місяць, що перевищує максимально встановлений колективним договором розмір таких витрат, з урахуванням того, що сума мінімальної заробітної плати, яка використовувалась у розрахунку даної суми не могла бути нижчою за мінімальну заробітну плату, встановлену державою.Загалом, в період з листопада 2010 року по серпень 2014 року ДП HAK Надра України «Західукргеологія», оплачено, шляхом перерахунку за платіжними дорученнями, кошти ФОП ОСОБА_12 за 45 місяців оренди вказаної вище квартири в загальній сумі 225000 гривень.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання головним бухгалтером своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, за період з листопада 2010 року по серпень 2014 року ДП HAK «Надра України «Західукргеологія» безпідставно, в перевищення максимально встановленого колективним договором розміру, з урахуванням того, що сума мінімальної заробітної плати, яка використовувалась у розрахунку даної суми не могла бути нижчою за мінімальну заробітну плату, встановлену державою, здійснено виплату коштів за оренду житла для керівника підприємства в загальній сумі 127152 гривні, з якої за період з листопада 2010 року по грудень 2011 року - 43 228 гривень та за період з січня 2012 року по серпень 2014 року - 83924 гривні, чим завдано істотної шкоди державним інтересам на загальну суму 127152 гривні, яка у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Наведені вище дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані як неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор прокурори Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Галицького районного суду м.Львова від 06 грудня 2019 року скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства при його ухваленні, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, та призначити їй покарання 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8500 гривень, з позбавленням права обіймати посади в державних чи комунальних підприємствах, установах чи організаціях. На підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що без належного обґрунтування судом не прийнято до уваги покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 та безпідставно не враховано як доказ висновок експерта №3182, яким, на думку сторони обвинувачення, окрім інших доказів, доводиться винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про недоведеність в діянні обвинуваченої ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні фактичних обставин кримінального провадження в їх сукупності, перевірці зібраних у ході досудового слідства доказів та надання їм належної оцінки відповідно до вимог КПК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачується у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_7 винною себе у вчиненні інкримінованого їй стороною обвинувачення злочині не визнала та пояснила, що з 05 травня 2005 року по 10 вересня 2014 року вона працювала на посаді головного бухгалтера дочірнього підприємства «Західукргеологія» НАК «Надра України», свої обов`язки вона виконувала сумлінно та у суворій відповідності до вимог посадової інструкції та чинного законодавства. При цьому, її повноваження щодо розпорядження грошовими коштами були обмежені відповідним наказом головного підприємства НАК «Надра України», згідно з яким вона всі платежі двічі на тиждень стовідсотково погоджувала з вищестоящою організацією. Навіть одну гривню вона не мала права перерахувати стороннім організаціям без попереднього погодження. І тільки після цього платіжні документи скеровувалися до установи банку для проведення відповідних проплат. Контракт з керівником їх дочірнього підприємства був укладений вищестоящим підприємством, якому вони підпорядковуються згідно Статуту, а відтак він був обов`язковий для виконання. Ніяких обмежень у сумах оренди за житло керівника він не містив, і тому договір на оренду його житла згідно контракту був укладений на певну грошову суму. Грошові суми на оренду житла керівника щорічно закладалися у фінансовий план підприємства навіть у більшому розмірі ніж вони фактично використовували, тобто була певна економія грошей. Фінансовий план затверджувався НАК «Надра України». Звернула увагу, що договір на оренду житла був укладений на виконання умов контракту після погодження та візування відповідними службами її підприємства, тобто після перевірки його на відповідність діючому законодавству. Вона вже прийняла його до виконання для перерахування грошових коштів на відповідний рахунок орендодавця з перевіркою реквізитів. При цьому, платіж за оренду також постійно попередньо погоджувався з НАК «Надра України» у місті Києві. Вказала, що норми колективного договору підпорядкована їй бухгалтерія виконувала при здійсненні виплат, премій, доплат, допомоги на поховання працівникам їх підприємства. При оплаті витрат на оренду житла керівника вона керувалася виключно нормами контракту.

Суд першої інстанції, допитавши учасників процесу та дослідивши надані стороною обвинувачення докази, прийшов до переконання, що стороною обвинувачення не доведено вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а також наявність в її діях об`єктивної сторони службової недбалості, яка включає в себе діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Так, допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_14 показала, що вона працювала на посаді головного бухгалтера НАК «Надра України». Дочірнє підприємство «Західукргеологія» у м. Львові було підпорядкованим НАК. Всі договори від імені ДП та проплати по рахункам (у тому числі з оплати оренди квартири для керівника) здійснювалися виключно за погодженням з головною компанією. Грошові кошти, за рахунок яких здійснювалась оплата оренди житла керівника, є позабюджетними, тобто власними коштами підприємства. Зазначила, що в оплаті оренди вона не вбачала порушень законодавства та надавала такі погодження.

Свідок ОСОБА_15 зазначив, що він перебував на посаді керівника ДП «Західукргеологія» у 2010-2014 роках. Саме з ним як з керівником був укладений контракт уповноваженою особою НАК «Надра України». Він дійсно проживав в орендованому житлі, оплату підприємством якого передбачали умови контракту. Орендна плата по 5000 грн. щомісячно здійснювалася підприємством. Відповідно до листа НАК «Надра України», засновник не побачив жодних порушень законодавства в оплаті оренди у вказаній щомісячній сумі. Всі проплати за договором оренди житла були погоджені НАК.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона перебувала на посаді заступника головного бухгалтера ДП «Західукргеологія». Договір оренди житла для керівника підприємства був погоджений НАК «Надра України», оплати за оренду здійснювалися також за погодженням НАК. Бухгалтерія готувала службовий запит до НАК з приводу вартості оренди житла. Компанією був наданий дозвіл на використання для цих цілей коштів, що були у розпорядженні ДП.

Свідок ОСОБА_17 зазначила, що вона працювала бухгалтером у ДП «Західукргеологія», головним бухгалтером підприємства була ОСОБА_7 . Їй відомо, що НАК «Надра України» був наданий дозвіл на здійснення бухгалтерських операцій по оплаті оренди житла для керівника ДП. Їй передавали службову записку, на підставі якої свідок вносила дані до електронних платіжних документів та направляла до банку. Погодження платіжних документів проводили в НАК «Надра України», для цього їм направлялися електронні платіжки, що потім поверталися в електронному вигляді з підписом керівників НАК.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_18 , така працювала головним державним ревізором, та була у групі працівників, які проводили ревізію у ДП «Західукргеологія». Їй відомо, що ОСОБА_15 був керівником ДП «Західукргеологія», для його підприємством орендувалось житло. В акті було зазначено, що сума вартості оренди житла перевищена з вини керівника ДП ОСОБА_15 , а не головного бухгалтера ОСОБА_7 . Оплата вартості оренди здійснювалася у сумі більшій, ніж передбачено колективним договором. Інших обставин свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_19 зазначила, що працювала начальником юридичного відділу ДП «Західукргеологія». Вважає, що норми колективного договору, якими передбачалося обмеження суми оплати вартості оренди житла для керівника ДП є такими, що звужують трудові права працівника, тому ці норми не повинні застосовуватися.

Дослідивши дані показання свідків разом з письмовими доказами, суд дійшов висновку, що показання наведених вище свідків фактично вказують на законність дій ОСОБА_7 як головного бухгалтера ДП «Західукргеологія» щодо здійснення оплати вартості оренди житла керівника підприємства, оскільки за свідченнями ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 всі транзакції підприємства погоджувалися з НАК «Надра України» шляхом їх затвердження.

Як зазначив суд першої інстанції, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду, показання свідків узгоджуються з нормами наказу НАК «Надра України» від 06 вересня 2013 року № 42 «Про надання платіжних позицій дочірніми підприємствами» (т. 2 а.к.п. 205-206), яким встановлено обов`язок керівників підприємств погоджувати рахунки на оплату шляхом направлення їх до НАК електронною поштою. Зокрема, зобов`язано двічі на тиждень, щопонеділка та щосереди, надавати платіжні позиції за підписом керівника ДП та головного бухгалтера до НАК, а платіжні позиції на суму понад 30000 грн. - надавати разом із копіями рахунків. До винесення вказаного наказу діяв наказ № 96 від 16 травня 2007 року «Про введення нового графіку подання, погодження, затвердження платіжних позицій та сплату платежів дочірніми підприємства» (т.2 а.к.п. 207-208), який містив аналогічні за змістом норми.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди житла для ОСОБА_15 на виконання контракту був погоджений з НАК «Надра України» в особі голови правління ОСОБА_20 , що також свідчить про правомірність дій обвинуваченої, які узгоджуються як з її посадовою інструкцією, так і з Статутом (т.1 а.к.п. 198-212).

Обгрунтовуючи свій висновок, суд першої інстанції вказав, що за змістом диспозиції ч.1 ст.367 КК України відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Після дослідження всіх доказів, наданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту суд дійшов висновку, що надання обвинуваченою пріоритету нормам контракту над нормами колективного договору, виконання ОСОБА_7 обов`язку щодо погодження платежів підприємства та отримання дозволів від НАК «Надра України» на оплату за договором оренди житла для керівника, свідчить про належне виконання нею посадових обов`язків, дотримання вимог законодавства та статутних документів.

Судом першої інстанції надано належну оцінку показанням свідка ОСОБА_13 та висновку експерта № 3182 (т.3 а.к.п.99-103), який здійснив розрахунок згідно з нормами колективного договору, який не міг взагалі бути застосований до вказаних трудових правовідносин, оскільки роботодавцем ОСОБА_15 є інша юридична особа НАК «Надра України» і контракт з ним був обов`язковим для виконання ОСОБА_7 згідно з внутрішньою структурою НАК «Надра України».

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про безпідставність виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст.367 КК України, є необгрунтованими, оскільки сторона обвинувачення не довела його винуватість поза розумним сумнівом, і обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до роз`яснень п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи не винність підсудного.

Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

З огляду на наведене, ураховуючи зазначені вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, беручи до уваги положення ч.2 ст. 17, ч.4 КПК України, які розкривають зміст загальної засади кримінального провадження - презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, а також рішення Європейського Суду з прав людини з цього питання, зокрема, § 77 Рішення по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» («Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain») № 10590/83 від 6 грудня 1988 року та § 39 Рішення Страсбурзького суду «Капо проти Бельгії» (Capeau v. Belgium) № 4291/98 від 13 січня 2005 року, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_7 з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Всі докази, надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, судом досліджені в повному обсязі, з дотриманням вимог процесуального закону, оцінені за правилами ст. 94 КПК України.

Висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та належним чином обґрунтовані і вмотивовані.

З огляду на наведене, підстав для скасування вироку суду першої інстанції в частині визнання обвинуваченої ОСОБА_7 невинуватою та виправдання за ч.1 ст. 367 КК України, з мотивів, на які вказує апелянт, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

вирок Галицького районного суду міста Львова від 06 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора прокурори Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4