27.08.2020
Справа № 642/5950/19
Провадження № 1-кп/642/323/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001719 від 13 липня 2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником інструментального бюро Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , 05.06.2018 близько 14 години 30 хвилин перебуваючи на території буд. АДРЕСА_2 , під час сварки на ґрунті неприязних відносин, безпідставно та бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю потерпілому, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, увірвався до тамбуру 1-го поверху 1-го під`їзду вищезазначеного будинку, де потерпілий ОСОБА_6 керував роботами по демонтажу дверей, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та, тримаючи в кулаці правої руки якийсь невстановлений металевий предмет довжиною близько 15-20 см, завдав цим предметом один удар по обличчю потерпілого в ділянку перенісся, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-2475/2018 від "6.07.2018 наступні тілесні ушкодження: синець на голові, забиті рани на голові, які відповідно до п.п. 2.3.5., 2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Стороною обвинувачення вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Під час судового засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката.

Після роз`яснення ОСОБА_7 судом підстави та умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, останній дав згоду на закриття відносно нього кримінального провадження.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження.

Потерпілий в судове засідання не з`явився. Про слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши сторони, суд вважає, що є підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

В свою чергу санкція ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

У відповідності до ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Від явки до органів слідства, прокурора та суду він не ухилявся та не переховався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

У правовому висновку, сформульованому у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), зазначається, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що на даний час минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки злочини вчинено 21 квітні 2018 року, а тому обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження слід закрити.

Керуючись ст.ст.284,286 Кримінально-процесуального Кодексу України, ст.49 КК України, суд

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0001719 від 13 липня 2019 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1