Номер провадження 1-кп/521/1252/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 жовтня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Любашівка, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Любашівського районного суду Одеської області від 10.07.2018 року по ст. 185 ч. 3 КК України до чотирьох років позбавлення волі з випробуванням на три роки,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
14 червня 2020 року, о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у складському приміщенні № 5, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Новомоськовська, 21/1, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке в ньому знаходилось, а саме: сухофрукти «Чорнослив».
Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його злочинні дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , шляхом пошкодження замка металопластикого ролету заздалегідь приготовленим пристроєм у вигляді викрутки, таємно проник до складського приміщення № 5, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки власноруч, за допомогою вантажної тачки, таємно викрав майно, а саме: 510 картонних коробок, в яких були упаковані сухофрукти «Чорнослив», загальною вагою 2510 кг, яке належить ФОП « ОСОБА_5 » в особі її керівника ОСОБА_5 , вартістю 45 гривень за 1 кг, всього на загальну суму 112 950 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 112 950 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 14.06.2020 року, о 14.30 годині, він, зі складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , викрав 510 картонних коробок з сухофруктами, за вказаних в обвинувальному акті обставин. При цьому обвинувачений детально пояснив за яких обставин він незаконно проник до вказаного приміщення та обставини, за яких він за допомогою орендованого автомобіля, водій якого не був обізнаний в злочинних намірах обвинуваченого, вивіз викрадене майно на ринок «Привоз». У скоєному щиро розкаявся та висловив готовність до поступового відшкодування потерпілому завданих збитків.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії по ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, що завдала значної шкоди потерпілому.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України та ст. 1166 ЦК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичної або юридичної особі, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Судом встановлено, що шкода завдана потерпілому ОСОБА_5 заподіяна злочинними діями саме обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим саме до обвинуваченого є обґрунтованим.
Обвинувачений в ході судового розгляду повністю визнав позовні вимоги потерпілого та висловив бажання щодо поступового відшкодування завданих злочином збитків.
Заподіяння шкоди майну потерпілого також повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.
При цьому потерпілим ОСОБА_5 документально підтверджено заподіяння йому матеріальної шкоди, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та повне визнання своєї вини у скоєному правопорушенні.
Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, думку потерпілого, який просив суд застосувати до обвинуваченого найбільш можливе мінімальне покарання, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в нижніх межах санкції осудної статті у вигляді позбавлення волі, за сукупністю вироків, вважаючи, що виправлення особи не можливе без ізоляції від суспільства, а призначене судом покарання буде достатнім для перевиховання особи та попередження скоєння нових правопорушень.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання, частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 10.07.2018 року, та остаточно, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з дня постановлення даного вироку, тобто з 07.10.2020 року.
Обрати у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на корить потерпілого ОСОБА_5 суму завданих йому матеріальних збитків у розмірі 112 950 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі - СД диск з відеозаписом з камер спостереження з місця скоєння злочину зберігати при матеріалах кримінального провадження;
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1