Справа № 526/1090/20
Провадження № 1-кп/526/48/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000253 від 06 травня 2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, працює КП «Благо» - робітник, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

18 квітня 2020 року ОСОБА_4 гостював разом із дружиною ОСОБА_8 у своїх знайомих по АДРЕСА_1 . Близько 20 год. до них на велосипеді приїхав їх неповнолітній син ОСОБА_9 та повідомив, що за місцем проживання кілька хвилин тому відносно нього ОСОБА_5 вчинив фізичне насильство. Через незначний проміжок часу після отримання повідомлення від сина, ОСОБА_4 разом з дружиною та сином на власному автомобілі близько 20 год. 15 хв. приїхали до садиби по АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_5 з метою з`ясування причин конфлікту. Перебуваючи на вулиці біля входу до подвір`я, ОСОБА_4 покликав ОСОБА_5 та запитав про причини побиття неповнолітнього сина ОСОБА_10 , на що той відповів: «бив і битиму».
Почувши таку відповідь, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, наніс два удари кулаком правої руки у ліву частину обличчя ОСОБА_5 , від яких він упав на коліна, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвели його до будинку, а ОСОБА_4 попрямував з сім`єю додому. Згідно висновку експерта №110 від 26.05.2020 від отриманих ударів у ОСОБА_5 за результатами проведення судово-медичної експертизи утворилися такі тілесні ушкодження: лівобічна параорбітальна гематома, переломи передньої та заднє-латеральної стінок лівої верхнє-щелепної пазухи, перелом верхньої стінки лівої верхнє-щелепної пазухи/нижньої стінки лівої орбіти, перелом за ходом клиноподібно-виличного шва зліва/латеральної стінки лівої орбіти, перелом виличної дуги зліва на рівні скронево-виличного шва, перелом вінцевого відростку нижньої щелепи зліва, які в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і кваліфікує його дії як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, пояснив суду, що 18 квітня 2020 року поїхав з дружиною до знайомих, куди згодом прибув їх син і повідомив, що його побив ОСОБА_5 : вдарив у груди і по нирках. Повертаючись додому, вирішив заїхати до ОСОБА_5 для з`ясування обставин. Біля двору він покликав потерпілого, який вийшов до нього в стані алкогольного сп`яніння. Він запитав у нього про причини побиття його сина, на що ОСОБА_13 відповів: «бив і битиму», після чого він вдарив потерпілого по лівій щоці долонею, від чого він упав на коліна. На той момент ліве око у ОСОБА_5 було вже почервонілим і підпухлим. Після цього він поїхав з сім`єю додому. Також йому було відомо, що напередодні ОСОБА_14 з компанією святкував Великдень, де йому могли бути спричинені тілесні ушкодження. Через кілька днів потерпілий садив картоплю без явних ознак перелому та тілесних ушкоджень, тому вважає, що з такими ушкодженнями він не міг вчиняти активних дій та фізичних навантажень. Також йому відомо зі слів сторонніх осіб, що ці ушкодження утворилися під час ремонту автомобіля, з якого вискочила пружина і ударила його по обличчю. Вважає, що від його дій не міг утворитися перелом кісток щелепи, а вказане тілесне ушкодження ОСОБА_15 отримав в інший спосіб і в іншому місці.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав суду, що 18 квітня 2020 року він разом з друзями ремонтував машину. Потім пішов до подвір`я ОСОБА_4 щоб проконсультуватися з приводу ремонту автомобіля, де був його син, з яким у нього виник конфлікт, оскільки він почав ображати його компанію, на що він штовхнув ОСОБА_10 долонею в плече і повернувся в гараж. Згодом приїхав ОСОБА_16 і викликав його на вулицю, став запитувати для чого він побив сина. Потім наніс удар кулаком правої руки в ліву частину його обличчя, нижче лівого ока та область щелепи, від чого він упав, а коли встав ОСОБА_16 наніс йому ще один удар кулаком правої руки в ліву частину його обличчя, від якого він упав на коліна. Друзі завели його в будинок і через деякий час в нього почала набухати ліва сторона обличчя. Вранці 19 квітня виявив на обличчі значний синяк та набряк, не міг вживати тверду їжу. 27 квітня 2020 року звернувся в лікарню, де його направили на обстеження, в ході якого діагностовано перелом лицьової кістки та пояснено про необхідність оперативного втручання. Він повідомив ОСОБА_4 дані обставини, останній пообіцяв дати йому 10 тисяч на лікування і все відшкодувати, тому вирішив не звертатися до поліції. 6.05.2020 він подав заяву до Гадяцького ВП, так як обвинувачений відмовився давати кошти на лікування.
Свідок ОСОБА_17 показав суду, що 18 квітня 2020 року близько 19 год. пішов гуляти з собакою, коли повернувся побачив на подвір`ї ОСОБА_18 , який попросив погукати батька, він відповів, що батька немає вдома. Потім ОСОБА_13 вдарив його по нирках і в груди, він упав через поріг, а ОСОБА_13 покинув подвір`я. Він відразу ж на велосипеді поїхав до батьків, які гостювали у ОСОБА_19 , де розповів, що з ним трапилося. Потім вони поїхали до будинку ОСОБА_5 , батько вийшов з машини і вдарив ОСОБА_20 долонею по щоці.
Свідок ОСОБА_8 показала суду, що 18 квітня 2020 року ввечері вона з чоловіком поїхала до ОСОБА_21 , син в цей час вигулював собаку. Через незначний проміжок часу приїхав син та повідомив, що в нього виник конфлікт з ОСОБА_22 і той його побив. Вона побачила на голові сина гулю, почервоніння в області грудей і нирок, що її обурило, вона почала кричати і стала наполягати на поїздці до ОСОБА_23 .. Приїхавши до двору ОСОБА_5 , чоловік вийшов з машини, згодом вийшов потерпілий, далі побачила, як чоловік дав ляпас по обличчю ОСОБА_20 від чого той став на коліна. Того ж вечора бачила у потерпілого підпухлу повіку. Через деякий час ОСОБА_5 звертався до їх сім`ї з проханням дати 30 тисяч гривень на операцію.
Свідок ОСОБА_24 показав суду, що в ніч з 17 на 18 квітня 2020 року домовилися з ОСОБА_22 полагодити машину. В обід 18 квітня 2020 року прийшов до ОСОБА_5 додому і близько 16 години вони збирали ключі для ремонту. О 17 год. ОСОБА_13 пішов до ОСОБА_25 , щоб дізнатися як ними користуватися, а повернувшись, ОСОБА_20 повідомив, що поштовхався з ОСОБА_26 . Близько 19 год. приїхав ОСОБА_16 і покликав ОСОБА_20 . Через 2 хвилини почув крик, вийшов згаража і побачив, що ОСОБА_13 підводиться. Потім ОСОБА_16 ударив кулаком у ліву частину обличчя ОСОБА_5 , від чого той упав. Він намагався з`ясувати причини конфлікту, на що ОСОБА_27 сказала, що ОСОБА_13 побив сина і в нього сині груди. Він разом з матір`ю завели ОСОБА_20 до будинку і вони розійшлися. Наступного дня побачив набряк і почервоніння лівого ока. Категорично заперечив наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на обличчі до початку конфлікту.
Свідок ОСОБА_12 показав суду, що 18 квітня 2020 року під вечір перебував вдома у ОСОБА_5 , де в гаражі разом з ОСОБА_24 ремонтували автомобіль. Підтвердив, що ОСОБА_13 ходив до ОСОБА_28 з приводу питань ремонту машини і невдовзі повернувся. Через деякий час приїхав ОСОБА_16 , за двором почув розмову на підвищених тонах, зрозумів, що виник конфлікт, а коли вийшов з гаража побачив, як ОСОБА_29 наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_20 , після чого поїхав. Потім вони з матір`ю та ОСОБА_24 відвели його в будинок. Наступного дня бачив у ОСОБА_20 синець біля лівого ока.
Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 показали суду, що у суботу 18 квітня 2020 року під вечір до них приїхали ОСОБА_29 , вони разом пили каву, через 10-15 хвилин приїхав їх син ОСОБА_9 та повідомив, що його у груди побив п`яний ОСОБА_32 . Коли підняв одяг побачили на грудях і в області нирок почервоніння. Біляки допили каву і поїхали додому.
Свідок ОСОБА_33 показала суду, що 18 квітня 2020 року до її сина ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_11 , вони разом ремонтували машину, а вона весь час знаходилась у будинку. Згодом прийшов ОСОБА_11 і попросив лід. За кілька хвилин до цього чула, що приїздив ОСОБА_34 і ОСОБА_35 . Наступного дня вона побачила гематому і крововилив у ліве око, на що син пояснив, що його вдарив ОСОБА_36 .
Свідок ОСОБА_37 показала суду, що 18 квітня 2020 року перед обідом вони разом з ОСОБА_5 були в с. Пирятинщина, потім вона поїхала додому. 19 квітня 2020 року ОСОБА_20 прислав фото, на якому на обличчі була гематома, пояснив, що з сином ОСОБА_29 був конфлікт, а згодом приїхав батько ОСОБА_38 і двічі вдарив кулаком в обличчя.
Свідок ОСОБА_39 показала суду, що зі слів жителів села їй відомо, що ОСОБА_13 побився з ОСОБА_40 19 квітня 2020 року бачила ОСОБА_5 з синцем під оком, ОСОБА_20 пояснив, що ОСОБА_16 наніс йому удар в обличчя. В нього запливло око і запухла щока.
Свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_24 , ОСОБА_44 показали суду, що ввечері 17 квітня 2020 року вони відпочивали компанією приблизно з 10 чоловік біля ставка в с. Пирятинщина, з ними був ОСОБА_32 . Під час відпочинку ніяких конфліктів не виникало, ОСОБА_5 був серед них без тілесних ушкоджень.
Експерт ОСОБА_45 показав суду, що ним були проведені експертизи з приводу встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_5 . Дані тілесні ушкодження могли утворитися від одного удару кулаком або, якщо долонею, то від удару фалангою великого пальця. Так як ОСОБА_16 показував при слідчому експерименті не могли утворитися. Також дані тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння. Дані події, на яку вказує потерпілий, могли утворитися тільки 18 квітня, а не в інші строки. Цей строк ним встановлений на підставі висновку КТ, який найбільш точно діагностує пошкодження. Підтвердив, що рентгенолог після огляду знімку не вказав на наявність ушкоджень черепа, що є можливим, оскільки це не така точна діагностика як КТ, бо не використовував спеціальних укладок. Пояснив, що з такими тілесними ушкодженнями потерпілий міг вчиняти активні дії, оскільки у кожної людини є свій больовий поріг, також можуть включатися захисні реакції. Категорично підтвердив, що тілесні ушкодження утворилися 18.04.2020 від удару чи ударів рукою в область обличчя. Інші механізми утворення даних тілесних ушкоджень, в тому числі і від пружини, виключив.
Крім показів свідків, вина ОСОБА_4 у спричиненні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення.
Відомості про дану подію внесені до ЄРДР 06 травня 2020 року під №0000253, де зазначено, що 06.05.2020 до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 18.04.2020 в с. Пирятинщина Гадяцького району, йому були спричинені тілесні ушкодження.
06.05.2020 ОСОБА_5 звернувся до Гадяцького ВП з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_28 , жителя с. Пирятинщина Гадяцького району, який 18 квітня 2020 року наніс йому тілесні ушкодження, в результаті чого він отримав розлади здоров`я та вимушений був звернутися за медичною допомогою.
Відповідно повідомлення Гадяцької ЦРЛ від 08.05.2020 ОСОБА_5 , 1996 р.н., житель с.Пирятинщина Гадяцького району, у період з 17.04.2020р. по теперішній час на стаціонарному лікуванні у закладі не перебував. 27.04.2020р. звернувся на прийом до лікаря-невропатолога поліклінічного відділення, де йому був встановлений діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку (18.04.2020р.); 30.04.2020р. звертався до лікаря-отоларинголога поліклінічного відділення, який встановив діагноз: перелом кісток черепа та обличчя. На КТ - знімку перелом верхньо-щелепної пазухи (внаслідок травми 17.04.2020р.). 30.04.2020р. лікарем-стоматологом направлений на оперативне лікування у відділення щелепно-лицевої хірургії КП «ПОКЛ ім.В.Скліфасовського ПОР». 07.05.2020р. звертався до лікаря-кардіолога поліклінічного відділення, діагноз: ВСД за кардіальним типом. СНо.
Згідно висновку експерта №110 від 26.05.2020 за результатами проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлені такі тілесні ушкодження: лівобічна параорбітальна гематома, переломи передньої та заднє-латеральної стінок лівої верхнє-щелепної пазухи, перелом верхньої стінки лівої верхнє-щелепної пазухи/нижньої стінки лівої орбіти, перелом за ходом клиноподібно-виличного шва зліва/латеральної стінки лівої орбіти, перелом виличної дуги зліва на рівні скронево-виличного шва, перелом вінцевого відростку нижньої щелепи зліва, які утворилися від не менш ніж одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, або інші предмети з подібною характеристикою, можливо в строк 18.04.2020 року та при обставинах, вказаних підекспертним і, лише в своїй сукупності, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Діагноз: «...ЗЧМТ. Струс головного мозку (18.04.20)...» при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався, оскільки встановлений на основі суб`єктивних факторів та не підтверджується об`єктивними відомостями. Виключається можливість утворення комплексу виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду горизонтальну поверхню, як з попередньо наданим прискоренням, так і без такого. Будь-яких тілесних ушкоджень, які могли утворитися внаслідок захисту: руками від ударів, не виявлено. (а.п.161-163)
17 травня 2020 року з потерпілим ОСОБА_5 проведено слідчий експеримент, в ході якого потерпілий дав пояснення та показав на манекені, як саме ОСОБА_16 наніс йому два удари кулаком правої руки в ліву частину його обличчя, а саме в район нижче лівого ока та район щелепи. Відеозапис даної слідчої дії переглянутий в судовому засіданні. (а.п.164-165)
Згідно висновку експерта № 127 від 27.05.2020 покази потерпілого ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту 17.05.2020 року, відповідають об`єктивним даним, отриманим при судово-медичній експертизі №110 від 26.05.2020.
25 травня 2020 року з свідком ОСОБА_24 проведено слідчий експеримент, в ході якого останній розповів та показав на манекені, як саме ОСОБА_16 наніс один кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 , після чого потерпілий упав на землю. Відеозапис даної слідчої дії переглянутий в судовому засіданні. (а.п.168-169)
Згідно висновку експерта № 128 від 27.05.2020 покази свідка ОСОБА_46 , дані ним під час проведення слідчого експерименту 25.05.2020 року, відповідають об`єктивним даним, отриманим при судово-медичній експертизі №110 від 26.05.2020.
03 червня 2020 року з свідком ОСОБА_47 проведено слідчий експеримент, в ході якого свідок ОСОБА_12 пояснив та показав на манекені, як саме ОСОБА_16 наніс один кулаком правої руки ОСОБА_5 в ліву частину обличчя. (а.п.171-173)
Згідно висновку експерта № 136 від 05.06.2020 покази свідка ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані ним під час проведення слідчого експерименту 03.06.2020 року, в загальному не протирічать об`єктивним даним, отриманим при судово-медичній експертизі №110 від 26.05.2020.
11 червня 2020 року проведено огляд медичної документації на ім`я потерпілого ОСОБА_5 про що складено протокол. В ході слідчої дії оглянуто медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 ; направлення на консультацію від 27 квітня 2020 року до спеціаліста офтальмолога, консультативний висновок ПОКЛ без дати, в якому зазначено про наявність перелому лівої вилицевої кістки зі зміщенням; консультативний висновок спеціаліста з діагнозом: перелом кісток черепа та обличчя; виписка із медичної карти амбулаторного хворого від 30.04.2020, де зафіксовано переломи лівої вилиці, відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням та направлення на лікування у відділення щелепно лицевої хірургії ПОКЛ; протокол КТ головного мозку, в якому детально описані ушкодження обличчя та голови та зроблено висновок про перелом кісток лицьового черепу зліва; СД-диск з результатами КТ та рентгенівський знімок.
Постановою старшого слідчого СВ Гадяцького ВП від 18.06.2020 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000253 медичну документацію на ім`я потерпілого ОСОБА_5 : 1) Медичну карту амбулаторного хворого, 2) Направлення на консультацію, 3) Консультативний висновок, 4) Консультативний висновок спеціаліста №2964, 5) Виписка із медичної карти амбулаторного хворого, 6) Протокол Мультиспіральної комп`ютерної томографії головного мозку, 7) СД диск з результатами комп`ютерної томографії та 8) Рентгенівський знімок голови та черепа, а також DVD-R диск марки «ARTEX» з відеозаписом під назвою «VID _20200418_033502.mр4».
17 червня 2020 року з свідком ОСОБА_49 проведено слідчий експеримент, в ході якого уточнено місце нанесення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_5 . Відеозапис даної слідчої дії переглянутий в судовому засіданні. (а.п.177-179)
Даними протоколу огляду від 17.06.2020 зафіксовано проведення огляду телефону ОСОБА_24 в якому міститься відеозапис від 18 квітня 2020 року, субота 3:36 год., де ОСОБА_5 розмовляє з присутніми та на його обличчі будь- яких видимих тілесних ушкоджень не зафіксовано. Відеозапис переглянутий в судовому засіданні. (а.п.181-183)
01 червня 2020 року з свідком ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході якого свідок ОСОБА_4 розповів та показав на манекені, як саме він наніс один удар долонею правої руки по обличчю ОСОБА_5 у район лівої щоки.
Згідно висновку експерта № 130 від 02.06.2020 покази ОСОБА_4 дані ним під час проведення слідчого експерименту 01.06.2020 року, не відповідають об`єктивним даним, отриманим при судово-медичній експертизі №110 від 26.05.2020 щодо локалізації та механізму утворення виявлених тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта № 156 від 18.06.2020 виключається можливість «...заподіяння виявлених у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень шляхом нанесення одного удару долонею руки у його ліву щоку...». ОСОБА_5 «...після отримання виявлених у нього тілесних ушкоджень...» міг «...чинити активні дії: ходити, розмовляти, пити тощо...». Відновлення анатомічної цілісності та функції кісток скелету людини, зокрема і кісток лицевого відділу черепа, зазвичай триває більше, ніж 21 день, чим спричиняє розлад здоров`я на той самий період. Слід зазначити, що оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функції, судово-медичний експерт виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою (згідно пункту 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року). За даними «Висновку експерта» № 110 від 26.05.2020 року у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження, які оцінювалися за ознакою тривалого, розладу здоров`я (розлад здоров`я строком понад 3 тижні, більш як 21 день), та кваліфікувалися як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Наведені висновки експертиз у справі вмотивовані, базуються на матеріалах провадження, складені у відповідності до вимог ст. 101, 102 КПК України і повністю узгоджуються з іншими доказами.
В ході розгляду кримінального провадження судом розглянуто заперечення сторони захисту щодо визнання висновку експерта №110 від 26.05.2020 неналежним доказом через суперечності, які містяться у ньому та винесено відповідну ухвалу.
Не заслуговують на увагу суду посилання сторони захисту на відсутність такої кваліфікуючої ознаки як тривалий розлад здоров`я, так як експерт користувався сумнівною медичною документацією, а потерпілий не перебував на стаціонарному лікуванні, оскільки Правила судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не передбачають обов`язкового перебування хворого на стаціонарному лікуванні при переломах кісток лицьового відділу черепа. Саме по собі протікання хвороби і відновлення анатомічної цілісності кісток фізіологічно триває понад 21 день, незважаючи і на несвоєчасне звернення потерпілого за медичною допомогою, що і призводить до тривалого розладу здоров`я, яке згідно Правил… визначено понад 21 день, що має місце у випадку з ОСОБА_5 .
Посилання сторони захисту про сумнівність медичної документації є надуманою та голослівною, оскільки на стадії досудового слідства уся вона була вилучена та оглянута в установленому законом порядку і на підставі наявних у ній даних і була проведена експертиза. Доказів на спростування або іншого суду не надано, тому суд приходить до висновку, що піддавати сумніву висновки експерта немає підстав.
Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 231, 237, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тож надані стороною обвинувачення документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки всі вони відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 85,87, 99 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Невизнання своєї вини ОСОБА_4 суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності та відшкодування коштів за лікування.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, суд вважає, що вона є доведеною на підставі вищевказаних матеріалів справи та знайшла своє підтвердження в процесі судового слідства, виходячи з наступного. Так, покази потерпілого ОСОБА_5 були стабільними на протязі досудового та судового слідства як щодо обставин кримінального правопорушення, так і механізму спричинення тілесних ушкоджень, які об`єктивно узгодились з показами свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , а також з висновками медичних експертиз. Поміж тим, покази обвинуваченого ОСОБА_4 щодо нанесення ляпасу долонею по обличчю ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та спростовані показами свідків, які не заінтересовані в процесі розгляду справи ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_55 та ОСОБА_54 , а також висновком експерта №130 від 02.06.2020. Покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_8 в частині нанесення одного ляпасу відкритою долонею по обличчю ОСОБА_5 суд не приймає до уваги, так як вони не відповідають іншим доказам, а названі особи є заінтересованими в результатах розгляду справи, бо вони є членами сім`ї обвинуваченого. Також суд звертає увагу, що при допиті в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , остання, пояснюючи механізм нанесення удару долонею по обличчю, показала, як рукою, зжатою в кулак ОСОБА_4 ударив потерпілого.
Не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи і інші версії обвинуваченого про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень на момент їх конфлікту ввечері 18 квітня, які ніби то були йому спричинені під час відпочинку 17.04.2020. Такі пояснення спростовані показами свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_24 , ОСОБА_44 та відеозаписом з відпочинку даної компанії. Стосовно розбіжності в медичній документації щодо дати утворення тілесного ушкодження, де вказано як 17 та 18 число, суд знову ж таки схиляється до показів потерпілого та свідків, які всі однозначно вказали, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стався ввечері 18 квітня. Будь яких даних про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 17.04. 2020 суду не надано і таких доказів в процесі розгляду справи не здобуто. За висновком КТ травма відповідає даті -18.04.2020, тому результати даного обстеження є пріоритетними, оскільки вони більш точно відображають характер тілесних ушкоджень та розвиток захворювання. Не здобуто жодних доказів про походження травми від удару пружиною в обличчя під час ремонту автомобіля, а експерт категорично виключив можливість такого механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого.
Посилання обвинуваченого та сторони захисту на неможливість утворення таких тілесних ушкоджень від одного удару долонею спростовуються показами в судовому засіданні експерта ОСОБА_56 , який вказав на можливість утворення такого тілесного ушкодження від одного удару фалангою великого пальця відкритою долонею.
Суд погоджується з позицією сторони захисту про невідповідність показів свідка ОСОБА_50 щодо механізму падіння потерпілого ОСОБА_5 від удару спиною на землю, проте ця обставина жодним чином не впливає на фактичні обставини, зокрема на механізм нанесення удару потерпілому в обличчя та на кваліфікацію дій обвинуваченого.
В процесі розгляду справи також не здобуто належних доказів про перебування ОСОБА_4 під час вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, як про це зазначено в обвинувальному акті, оскільки сам обвинувачений заперечив даний факт і пояснив, що після розмови з сином про побиття він залишився спокійним. Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 теж підтвердили, що після повідомлення сином про його конфлікт з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 спокійно допив каву, а вже після цього вирушив додому. Будь яких ознак збудження чи сильного душевного хвилювання не виявляв, натомість його дружина голосно кричала.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Доказів на спростування наведених вище фактів суду не надано.
Будь яких належних та допустимих доказів на спростування обвинувачення та вини ОСОБА_4 сторона захисту не надала. Незгода з насталими наслідками від дій обвинуваченого не може бути підставою для його виправдання у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Судом забезпечено дотримання положень ст.22 КПК України щодо створення умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав та обов`язків, змагальність як основу кримінального провадження.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, надано не було.
Суд, на підставі ст.94 КПК України, аналізуючи наведені вище докази, надані прокурором у провадженні, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності - достатності і взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 42603 грн., з яких 2603 грн. є витратами на лікування, решта відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_5 документально підтверджено витрати на лікування в сумі 2603 грн., з яких 2000 грн відшкодовано обвинуваченим добровільно, тому до стягнення підлягає 603 грн. Розглядаючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що потерпілому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тривалому перенесенні фізичного болю, незручностях, зумовлених травмою, необхідністю оперативного втручання, що потребує значних матеріальних затрат. Проте заявлена сума не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.
Визначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого та особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, добровільно відшкодував потерпілому частину витрат на лікування. Враховуючи, що ОСОБА_4 має постійне місце роботи, тому для виправлення та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції статті у вигляді виправних робіт.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

- ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи засудженого строком на 1 рік 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10 % із суми заробітку.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 603 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; 25 тисяч гривень -моральної шкоди.
Речові докази: медичну документацію на ім`я потерпілого ОСОБА_5 1) Медичну карту амбулаторного хворого, 2) Направлення на консультацію, 3) Консультативний висновок, 4) Консультативний висновок спеціаліста №2964, 5) Виписка із медичної карти амбулаторного хворого, 6) Протокол Мультиспіральної комп`ютерної томографії головного мозку, 7) СД диск з результатами комп`ютерної томографії та Рентгенівський знімок голови та черепа - повернути потерпілому, DVD-R диск марки «ARTEX» з відеозаписом під назвою «VID _20200418_033502.mр4 залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів через Гадяцький районний суд з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1