Справа № 353/903/20
Провадження № 1-кп/353/30/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000168, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правлпорушень, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Начальник сектору реагування патрульної поліції № 3 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 (спеціальний поліцейський жетон №0010897) та поліцейський СРПП № 2 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший сержант поліції ОСОБА_8 (спеціальний поліцейський жетон № 0111287), які були одягнуті в однострій поліцейського, після проведення інструктажу начальником Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та отримання табельної вогнепальної зброї, спеціальних засобів, 15.08.2020року о 08 год. 00 хв., заступили на добове чергування у групу реагування патрульної поліції Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області (екіпаж «Маркіз-13»), з використанням службового автомобіля марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Так, 16 серпня 2020 року близько 03 год. 20 хв., на маршруті патрулювання в с. Локітка по вул. Центральній Тлумацького району Івано-Франківської області, екіпажем СРПП «Маркіз-13» за порушення п. 30.2 «Правил дорожнього руху», було зупинено автомобіль марки «Ford Tranіsіt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_9 . Після зупинки транспортного засобу, на законну вимогу поліцейського ОСОБА_8 пред`явити відповідні документи, спрямовану до водія вказаного автомобіля, останній з чітко вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився надати документи для перевірки. Після цього знову завів двигун та без дозволу поліцейських поїхав у напрямку на виїзд із села Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області. Приблизно через 10 хв. автомобіль марки «Ford Tranіsіt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 було знову зупинено екіпажем СРПП «Маркіз-13», по вул. Польовій с. Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області. Після зупинки транспортного засобу, на законну вимогу поліцейських пред`явити реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, спрямовану до водія вказаного автомобіля ОСОБА_6 , останній повторно відмовився надати вказані документи для перевірки, вийшов із транспортного засобу, де вчинив конфлікт з працівниками поліції через нібито незаконну, на думку ОСОБА_6 , зупинку транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія автомобіля. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 та почав втручатися у розмову між водієм автомобіля ОСОБА_10 та працівниками поліції. На вимогу працівника поліції ОСОБА_7 не втручатися в їхні дії під час виконання службових обов`язків, ОСОБА_9 не реагував та проявив непокору, у зв`язку із чим працівником поліції ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_9 було застосовано спецзасіб кайданки. Побачивши це водій автомобіля ОСОБА_6 підбіг до них, та діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті перешкодити виконанню ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, почав чинити активний фізичний опір працівнику правоохоронного органу ОСОБА_7 , під час виконання ним службових обов`язків, а саме образливо виражався в його адресу брутальною лайкою, застосовуючи фізичну силу шарпав поліцейського ОСОБА_7 за руку та одяг, не даючи застосувати до ОСОБА_9 спецзасіб, чим перешкоджав працівнику правоохоронного органу ОСОБА_7 виконувати свої службові обов`язки та реалізовувати надані йому законом повноваження.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, які виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
Крім того, 16.08.2020 року близько 03 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не припиняючи злочинних дій, знаходячись по вул. Польовій в с. Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області, діючи умисно та протиправно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, з метою перешкоджання виконанню працівнику правоохоронного органу - начальнику СРПП № 3 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, маючи на меті спричинити йому тілесні ушкодження, розуміючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер вчинюваних ним протиправних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу, наніс декілька ударів руками в ділянку голови поліцейського ОСОБА_7 , в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку та садном в ділянці голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
За сукупністю вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачени ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсно 16.08.2020 року близько 03 год. 20 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухався у с. Локітка по вул. Центральній Тлумацького району Івано-Франківської області, автомобілем марки «Ford Tranіsіt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_9 , який є його пасинком, де його зупинили працівники поліції, які були одягнуті в поліцейську форму. На їхню вимогу щодо пред`явлення документіві на автомобіль та посвідчення водія, він не зреагував, завів двигун автомобіля і поїхав дальше. Через 10 хв. його знову зупинили працівники поліції, і він знову відмовився надати дані документи для перевірки, вийшовши з автомобіля, щоб вияснити відносини з працівником поліції. В цей час з автомобіля вийшов пасажир ОСОБА_9 , який втрутився у розмову, на зауваження поліцейських не реагував, проявив непокору, у зв`язку з чим на цього було надіто кайданки. Побачивши це, він почав обороняти ОСОБА_9 , чинити фізичний опір працівникам поліції, висловлюватися на їхню адресу нецензурною лайкою, шарпав поліцейського ОСОБА_7 за руку та формений одяг. Продовжуючи даний конфлікт, він наніс декілька ударів руками в ділянку голови поліцейського ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаюється, просив його суворо не карати.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих діянь та призначити покарання відповідно до чинного законодавства у виді обмеження волі та на підставі застосування ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покараня у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням сторок на 1 рік, із застосуванням ст. 76 КК України.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив дане кримінальне провадження розглядати без його участі, претензій ні морального, ані матеріального характеру не має, просив покарати обвинуваченого не суворо.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у діях, які виразились у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 342 КК України та, відповідно, в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до п. 13 ч.1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, передбачені ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України, класифікується як нетяжкі злочини.
Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з принципу законності, справедливості таіндивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень та його особу, а саме те, що кримінальні правопорушення вчинено ним вперше, він є середнього віку, має на утриманні одну малолітню дитину, здійснює офіційний догляд за інвалідом 1 групи, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обтяжуючу обставину, а саме: вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисний нетяжкий злочин, спрямований на підрив авторитету правоохоронного органу.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, вважає, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченому є покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинення даних кримінальних правопорушень.
Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та з врахуванням думки прокурора та потерпілого, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України

Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню не має.
Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України, - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 345 КК України, - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази:
-відеозапис з нагрудної камери, який міститься на DVD-R диску та який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
-штани форменого одягу потерпілого ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути в користування потерпілому ОСОБА_7 .
Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженні не має.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1