Справа №:755/9771/20
провадження №: 1-кп/755/1240/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000034,
за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України,

УСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва із Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з відповідними додатками за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, сформовано склад колегії суддів.

У подальшому, через відвід головуючого судді здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями (т. 1 а.с. 182) та визначено головуючого- суддю ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду. Щодо суперечностей під час формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України зазначив, що мала місце технічна помилка.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, звернувши увагу суду, що обвинувачення є суперечливим, не містить дати вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України; обвинувальний акт не містить посилання на редакцію ст. 204 КК України яка зазнавала змін. Крім того, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та формулювання обвинувачення, як воно викладене в обвинувальному акті суперечать один одному.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кожен окремо, підтримали свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, відповідно до вимог ст. 91 КК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і є необхідними та достатніми для його вирішення по суті, то обвинувальний акт в цій частині не повинен містити положення, які суперечать одне одному, тобто фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, і формулювання обвинувачення повинні узгоджуватися між собою та з положеннями тієї частини статті закону України про кримінальну відповідальність, посилання на які наведені в обвинувальному акті, бо в протилежному випадку не буде дотримана одна з основних засад кримінального провадження - забезпечення права на захист.
Колегією суддів встановлено, що згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, кожного окремо, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою.
В той час, як викладаючи обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України щодо кожного обвинуваченого, слідчий зазначив, що «07.02.2019 близько 14 години ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи згідно єдиного плану злочинної діяльності визначену йому функцію у складі організованої групи, очолюваної ОСОБА_7 , до якої увійшли Особа 1, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи спільний умисел на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та реалізуючи останній, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_14 , повідомив останньому завідомо правдиву інформацію про можливість відпуску дизельного палива стандарту ЄВРО 5 за ціною 24 грн. за 1 літр. В свою чергу ОСОБА_14 будучи введеним в оману…» (т. 1 а.с. 19, 30, 41, 52, 63, 74, 85).
Прокурор у підготовчому судовому засіданні повідомив, що мала місце технічна помилка (описка), тим самим погодився, що правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та формулювання обвинувачення, як воно викладене в обвинувальному акті суперечать один одному.
Аналіз положень п.13 ч.1 ст.3, ст. 20, ст.91 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України у їх взаємозв`язку дає підстави стверджувати, що тільки конкретне обвинувачення, зрозуміле обвинуваченому за змістом, яке відповідає вимогам як матеріального, так і процесуального закону і яке не містить у собі суперечностей вважається належним чином сформульованим і таким, яке породжує у особи необхідність здійснення захисту від нього. Зазначені положення закону перебувають у відповідності із практикою Європейського суду із прав людини, який неодноразово у рішеннях наголошував на необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, щодо якої порушено кримінальну справу, а також на те, що надання повної та детальної інформації стосовно пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Так само, неодноразово ЄСПЛ наголошував на тому, що право бути детально проінформованим про характер і причини обвинувачення повинно розглядатися у контексті наявності у обвинуваченого права підготуватися до свого захисту (рішення у справах "Абрамян проти Російської Федерації", "Пелісьє та Сассі проти Франції", "Даллос проти Угорщини" та інші).
Колегія суддів вважає, що таке формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, значно звужує можливості здійснення від нього захисту, за свої змістом є суперечливим і фактично повинно розцінюватись таким, яке не сформульоване.
Крім того, колегія суддів уважає, що можливість зміни обвинувачення у ході судового розгляду не дає підстав для призначення судового розгляду із обвинуваченням, яке є не конкретним та суперечливим, оскільки зміна обвинувачення у суді, відповідно до ч.1 ст. 338 КПК України, можлива лише у випадку встановлення нових фактичних обставин злочину під час судового розгляду. Діючий КПК України не передбачає можливості призначення судового розгляду за обвинувальним актом у якому сформульоване не конкретне обвинувачення під умовою можливої зміни прокурором обвинувачення у ході судового розгляду. Також, колегія суддів враховує те, що положеннями КПК України не передбачається можливості врахування наявності технічних помилок чи описок при перевірці відповідності обвинувального акта вимогам закону.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами, вказаними в клопотанні захисника адвоката ОСОБА_6 щодо повернення обвинувального акту прокурору оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та формулювання обвинувачення, як воно викладене в обвинувальному акті суперечать один одному, та на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Інші доводи, які було викладено захисником у письмовому клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору не є такими, які перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 12 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України та додані до нього документи, повернути прокурору, для виконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_15
Суддя ОСОБА_16
Суддя ОСОБА_17