Справа №: 398/3993/16-к
провадження №: 1-кп/398/30/21
УХВАЛА

"27" січня 2021 р.колегія суддів Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 21.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою відповідно до вимог ст. 331 КПК України, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 30 січня 2021 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин.

Прокурор вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвокат ОСОБА_9 теж вважали за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на інший, більш м`який.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні даного запобіжного заходу судом враховувалось, що він раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існував ризик того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, може впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані та може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні та продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні утримується під вартою з 04 жовтня 2016 року, тобто понад 4 роки. При цьому, обвинувачений підпадає від дію ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та у випадку винесення обвинувального вироку строк його попереднього ув`язнення підлягає перерахунку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, прокурором не надано суду доказів, що обвинувачений ОСОБА_6 впливав та має можливість впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, істотно зменшилися.

В судовому засіданні прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого, оскільки з його пояснень вбачається, що він там тривалий час не проживає та будинок не придатний для проживання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про недоцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме: особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 177, 179, 194, 202, 331, 372 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків визначити в два місяці, тобто з 27 січня 2021 року до 27 березня 2021 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неприбуття на виклик суду.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно.

Контроль за виконанням ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на прокурора ОСОБА_11 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3