УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014)в рамках кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
08.07.2020 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014) в рамках кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на: автомобіль Toyota Prado, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я власника ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений вищезазначеною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014) було накладено арешт на автомобіль Toyota Prado, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я власника ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На думку заявника, у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба. Так, заявик зазначає, що 20.02.2015 ОСОБА_5 придбав через суб`єкта підприємницької діяльності, що займається реалізацією автомобілів ТОВ «Ореон-Трейд» арештований автомобіль. Після придбання, вказаний ТЗ перебував у фактичному володінні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 06.05.2016 року на стаціонарному посту в с. Кочерв, Радомишльського району Житомирської області інспекторами УПП зазначений автомобіль було зупинено, вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих ТЗ Радомишльського ВП Житомирської області. В подальшому ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.01.2017 року було змінено місце зберігання речового доказу по кримінальному провадженню та автомобіль повернуто ОСОБА_4 та зобов`язано його зберігати даний ТЗ в належному стані, і не вчиняти ніяких дій по його відчуженню до вирішення питання про речові докази слідчим під час кримінального провадження. 03.08.2018 року судовим експертом Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_7 було складено висновок експертного дослідження, зі змісту якого вбачається, що номер двигуна НОМЕР_3 та номер рами (шасі) НОМЕР_1 наданого на дослідження транспортного засобу Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 , не змінювалися, бланк свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу. Заявник звертає увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_5 має в розпорядженні документи, які підтверджують правомірність придбання ТЗ і він є законним та добросовісним набувачем зазначеного автомобіля, який придбано у передбаченому законом порядку, а тому має обов`язок зареєструвати (перереєструвати) придбаний ТЗ та реалізувати своє право щодо користування та розпорядження цим майном, чому перешкоджає накладений арешт.

У судове засідання заявник та слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду клопотання не з`явились. Від адвоката ОСОБА_3 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі, до якого також було долучено копію постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 23.07.2020 про закриття кримінального провадження №0009663 від 07.06.2013.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було задоволено та накладено арешт на автомобіль Toyota Prado, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я власника ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, могло бути набутим внаслідок його вчинення.

Разом з цим, 23.07.2020 р. постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 кримінальне провадження №0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України було закрито на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, при чому питання про скасування арешту майна зазначеною постановою вирішено не було.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, перелічене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014) в рамках кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі № 761/38179/14-к (провадження №1-кс/761/15240/2014) у рамках кримінального провадження № 0009663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на автомобіль Toyota Prado, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я власника ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1