Справа № 463/2268/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1042/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2020 року про відмову у задоволенні її скарги на бездіяльність службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенніскарги ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, невідкладно зареєструвати заяву про кримінальне правопорушення від 26 лютого 2020 року, передбачене ст.375 КК України, вчинене суддею Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою.

Як зазначає апелянт, станом на сьогоднішній день ст.375 КК України є чинною та посадові особи Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, зобов`язані невідкладно зареєструвати заяву про вчинене кримінальне правопорушення.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 та її представника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно з матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене суддею Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбачене ст.375 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 26.02.2020 року.

Скарга мотивована тим, 26.02.2020 року ОСОБА_6 подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про вчинення суддею Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України, однак, уповноважена особа в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин, з моменту отримання заяви, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішила.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.

На підставі п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме слідчим, який відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Як встановлено апеляційним судом, про що і зазначала ОСОБА_6 у своїй скарзі, 10 березня 2020 року нею отримано відповідь від 02 березня 2020 року №Г-1181/12-03/1-20 за підписом начальника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_10 про те, що її заява розглянута та підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо неправомірних дій судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 відсутні.

Окрім цього, як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 раніше зверталася до Вищої ради правосуддя на дії судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 , за наслідками звернення якої було відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя ретельно перевірив доводи скарги та обґрунтовано послався на те, що в ній відсутні передбачені ч.5 ст.214 КПК України об`єктивні дані, які б вказували на наявність у діях судді кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України.

Окрім цього, рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року № 7-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 375 Кримінального кодексу України.

Встановивши невідповідність Конституції України (неконституційність) статті 375 Кодексу, Конституційний Суд України визнав за доцільне відтермінувати втрату чинності цією статтею на шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність для проведення нормативного регулювання Верховною Радою, встановленого статтею 375 КК України, що визнана неконституційною, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що відтермінування дати втрати чинності статтею 375 КК України, на що звертає увагу апелянт, не спростовує факту визнання цієї правової норми неконституційною, що виключає можливість внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та реєстрації кримінального провадження за ст.375 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенніскарги ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4