печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002661 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Урзуф Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002661 від 16.08.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та у незаконному переправленні кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Вказані матеріали досудового розслідування 16.08.2017 виділені із кримінального провадження №0000228 від 22.01.2014 за фактом перевищення влади та службових повноважень працівниками правоохоронних органів України, що призвело до масових жертв серед протестуючих, тобто до настання тяжких наслідків, а також про організацію умисних вбивств останніх, вчинених способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 та ін. КК України, на підставі наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 16.08.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та у незаконному переправленні кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
16.08.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не з`являється до органу досудового розслідування, відповідно до інформації оперативного підрозділу за місцем проживання відсутній, повідомлення про підозру спрямовано ОСОБА_5 поштовим зв`язком на останню відому адресу його проживання АДРЕСА_1 . Таким чином, відповідно до ст.ст. 42, 111, 135, 136, 278 КПК України ОСОБА_5 належним чином повідомлено про підозру та у кримінальному провадженні він має статус підозрюваного.
Водночас, у зв`язку із відсутністю даних про місцезнаходження ОСОБА_5 та переховуванням останнього від органів досудового розслідування, 17.08.2017 його, у порядку ст. 280 КПК України, оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу.
Під час досудового розслідування, неодноразово отримувалися дозволи у слідчого судді про затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії останньої такої ухвали закінчився 09.09.2020.
Оскільки ОСОБА_5 на даний час не розшукано, а суспільна небезпека вчинених ним діянь не перестала існувати, необхідно його затримати та здійснити привід з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладене в ньому.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.
Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 188 КПК України.
У відповідності до вимог, передбачених ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що:
- підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду;
- одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу та зазначені у ст. 177 КПК України.
Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та у незаконному переправленні кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Так, у період з 21.11.2013 по 20.02.2014 в місті Києві проходили масові збори, мітинги вуличні походи і демонстрації громадян, викликані на початковому етапі припиненням Урядом України процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію України з Європейським Союзом, і подальшим не підписанням Президентом України ОСОБА_6 зазначеної Угоди у місті Вільнюсі (Литовська Республіка) під час проведення саміту Східного партнерства 28-29.11.2013, а в наступному і протестом проти свавілля правоохоронних органів, беззаконня та корупції в державі.
У зв`язку з цим, Президент України ОСОБА_6 , бажаючи припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян, які ставили під загрозу його перебування при владі, використовуючи наявні повноваження Президента України і створену ним і його оточенням систему управління, згідно з якою державні, зокрема правоохоронні органи, виконували саме його вказівки, навіть якщо вони грубо порушували вимоги Конституції та законодавства України, віддав явно злочинні вказівки Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_7 , Голові Служби безпеки України ОСОБА_8 та іншим високопосадовцям, на застосування підлеглими їм працівниками, без відповідних підстав і з порушенням вимог чинного законодавства, фізичного насильства, спеціальних засобів, техніки і вогнепальної зброї для силового розгону мітингувальників, які перебували у центральній частині міста Києва, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді умисних вбивств та замахів на умисні вбивства громадян, заподіяння їм тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, та інші тяжкі наслідки.
У зв`язку із ситуацією, що виникла в Україні, 21.02.2014 ОСОБА_6 і лідерами парламентської опозиції за посередництва представників Євросоюзу підписано угоду про врегулювання політичної кризи в Україні.
Після цього, того ж дня, ОСОБА_6 , разом із співмешканкою ОСОБА_9 , в супроводі заступника начальника Управління начальника Служби безпеки Президента України Управління державної охорони України (далі УДО) України ОСОБА_10 , старшого консультанта 1 відділу Служби безпеки Президента України УДО України ОСОБА_11 та інших співробітників УДО України, на гвинтокрилі вилетів до міста Харків, де планував взяти участь у з`їзді депутатів всіх рівнів південно-східних регіонів України, який повинен був відбутися 22.02.2014 у міському Палаці Спорту.
Інші співробітники Управління державної охорони України, які забезпечували безпеку ОСОБА_6 , виїхали в місто Харків на службових автомобілях.
Однак, ОСОБА_6 участь у вказаному з`їзді не прийняв та цього ж дня на гвинтокрилі разом із ОСОБА_9 , а також у супроводі вказаних співробітників УДО, вилетів до м. Донецька, де, за порадою невстановлених слідством осіб із керівництва Російської Федерації, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності за суспільно-небезпечні наслідки, що настали внаслідок вчинення злочинів стосовно мітингувальників у період з 21.11.2013 по 20.02.2014, вирішив залишити межі України та переїхати до Російської Федерації, незаконно перетнувши державний кордон України. Зокрема, 22.02.2014 ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_9 , вищевказаними співробітниками УДО та іншими особами намагався незаконно вилетіти з міжнародного аеропорту м. Донецька до Російської Федерації. Проте, дана спроба була припинена прикордонниками.
Цього ж дня, інші співробітники Управління державної охорони України, які забезпечували безпеку ОСОБА_6 , на службових автомобілях також прибули до м Донецька.
Після цього заступник начальника Управління начальник Служби безпеки Президента України УДО України ОСОБА_10 та старший консультант 1 відділу Служби безпеки Президента України УДО України ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із командувачем військами Південного військового округу Збройних Сил Російської Федерації (далі РФ) генерал-полковником ОСОБА_12 , та іншими невстановленими в ході слідства представниками силових відомств Російської Федерації, вирішили організувати незаконне переправлення Президента України ОСОБА_6 , його супутниці ОСОБА_9 та інших осіб через державний кордон України на територію Російської Федерації в іншому місці та інший спосіб.
З цією метою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , спільно із невстановленою слідством особою, з якою координували свої дії по телефону оператора мобільного зв`язку РФ «МегаФон», та іншими невстановленими в ході слідства представниками силових відомств РФ, розробили та узгодили між собою план незаконного, в порушенням вимог Законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», переправлення ОСОБА_6 та інших осіб повітряним шляхом через державний кордон України на територію Російської Федерації за допомогою гвинтокрилів Збройних Сил РФ.
Для участі у цих злочинних діях, згідно розробленого зазначеними особами плану, ОСОБА_6 залучив близького йому мешканця села Урзуф Мангушського району Донецької області ОСОБА_5 , який добре орієнтується у прилеглій до вказаного села місцевості, у тому числі у нічний час, і зможе вказати місце для посадки гвинтокрилів Збройних Сил РФ, що планувалося використати та спрямувати до місця їх посадки автомобілі, в яких з м. Донецька рухатимуться ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та інші особи, а також може надати необхідні поради, засоби або сприяти усуненню перешкод.
У свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодився на участь у незаконному переправленні ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та інших осіб, тобто групи осіб, через державний кордон України на територію іншої держави Російської Федерації, за допомогою гвинтокрилів Збройних Сил РФ повітряним шляхом, вступивши таким чином у попередню змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та невстановленою особою.
22.02.2014 близько 20 години із м. Донецька у напрямку села Урзуф виїхала автоколона у складі близько 10 автомобілів, у якій окрім ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , також перебував син ОСОБА_6 ОСОБА_13 .
Водночас, діючи згідно спільного злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення Президента України ОСОБА_6 та інших осіб через державний кордон України, представники силових відомств РФ у ніч з 22.02.2014 на 23.02.2014 спрямували три гвинтокрили невстановленої моделі збройних сил РФ, належність яких до конкретної військової частини на даний час не встановлена, до околиці села Урзуф Мангушського району Донецької області.
При цьому ОСОБА_5 , 22.02.2014, перебуваючи в селі Урзуф, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, реалізуючи спільний злочинний план по незаконному переправленню ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та інших осіб через державний кордон України, по власному мобільному телефону о 20 год. 57 хв., 21 год. 06 хв., 21 год. 07 хв. надавав поради ОСОБА_11 , щодо зручного маршруту пересування із м. Донецьк до околиці села Урзуф та точного місця, де зможуть приземлитися три гвинтокрили, надані задіяними представниками Російської Федерації.
У свою чергу, ОСОБА_11 , спільно із ОСОБА_10 , керуючи автоколоною, із врахуванням порад ОСОБА_5 , надавали команди водіям автомобілів про подальший маршрут руху.
При цьому, ОСОБА_11 , використовуючи абонентський номер, який взяв у ОСОБА_14 , 23.02.2014 з 0 год. 58 хв. по 01 год. 41 хв. координував подальші дії щодо незаконного переправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та інших осіб через державний кордон України із невстановленою слідством особою, яка, використовуючи абонентський номер оператора мобільного зв`язку РФ «МегаФон», та ОСОБА_12 , який для зв`язку та координації дії використовував абонентський номер оператора мобільного зв`язку РФ «МегаФон».
Діючи за порадами ОСОБА_5 та виконуючи подальші команди ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , автоколона із м. Донецька, прямуючи по автодорозі через міста Волноваха і Маріуполь Донецької області та місто Бердянськ Запорізької області, 23.02.2014 близько 01 год. 30 хв. прибула до околиці села Урзуф, куди також прибули за орієнтуванням ОСОБА_5 три гвинтокрила Збройних Сил РФ невстановленої моделі та належності до військової частини.
Після цього, 23.02.2014, в результаті умисних спільних та узгоджених дій учасників групи, за сприяння ОСОБА_5 , із околиці села Урзуф Мангушського району Донецької області в порушенням вимог Законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», тобто незаконно, переправлено ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та інших осіб, усього не менше 20 осіб через державний кордон України за допомогою трьох гвинтокрилів Збройних Сил РФ повітряним шляхом до невстановленого військового аеродрому на території Російської Федерації.
У подальшому, 23.02.2014 на літаку невстановленої марки, повітряним шляхом, вказаних осіб переправлено до військового аеродрому у м. Анапа Краснодарського краю РФ.
Окрім цього, ОСОБА_5 , до 15.03.2017, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу, придбав нарізну короткоствольну вогнепальну зброю капсульний револьвер моделі «Colt 1851 Navy» калібру .36, № НОМЕР_1 , після чого певний час, до 15.03.2017 незаконно зберігав його у належному йому на праві власності жилому помешканні, за адресою: АДРЕСА_1 , до його виявлення та вилучення правоохоронними органами під час проведення обшуку у вказаному житлі, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суд м. Києва.
16.08.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК України.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не з`являється до органу досудового розслідування, відповідно до інформації оперативного підрозділу за місцем проживання відсутній, повідомлення про підозру спрямовано ОСОБА_5 поштовим зв`язком на останню відому адресу його проживання АДРЕСА_1 .
Водночас, у зв`язку із відсутністю даних про місцезнаходження ОСОБА_5 та переховуванням останнього від органів досудового розслідування, 17.08.2017 його, у порядку ст. 280 КПК України, оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу.
Під час досудового розслідування Печерським районним судом м. Києва була винесена ухвала від 10.03.2020 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На даний час місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Отже, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК України. Матеріалами клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, відсутні підстави для відмови в задоволенні клопотання, визначені ч. 4 ст. 189 КПК України, відтак клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Контактні дані прокурора:
ОСОБА_4 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора (адреса: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, тел. +38 (096)-114-52-93).
Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 10.03.2021, але в рамках строків досудового розслідування.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1