Провадження № 1-кп/522/190/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000767 від 02.04.2019р., 0000959 від 26.02.2019р., №0003679 від 15.07.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.06.1997 Жовтневим р/с м. Одеси за ст. 86-1, ст. 44 КК України до 3 років п/в, ст. 46-1 КК України -2 роки;

06.04.1999р. Жовтневим р/с м. Одеси за ст. 17, ст. 81 ч. 3, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців п/в;

26.06.2002р. Жовтневим р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до 6 років 2 місяців п/в;

15.09.2008р. Приморським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців п/в;

20.08.2013р. Приморським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців п/ в;

10.07.2017р. Приморським р/с м. Одеси за ч. З ст. 185 КК України до 3 років п в. Звільнився 21.11.2018 по відбуттю строку покарання.

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 02.09.2005 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, згідно ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;

- 18.05.2009 Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 05.02.2010 перегляд вироку, відмінено умовний термін та призначити 3 роки позбавлення волі;

- 29.04.2010 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, приєднано 1 рік і 1 місяць не відбутого терміну по вироку Приморського р/с від 18.05.2009 року; переглядом вироку 05.04.2011 призначено покарання у вигляді 1 року 11 місяців 12 днів позбавлення волі, змінено на виправні роботи;

- 04.04.2012 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.2 ст.190, ч.1 ст.187, ч.2 ст.389 КК України до 3 років позбавлення волі, приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутий по вироку Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29.04.2010, звільнений 21.05.2015;

- 21.05.2015 Білгород-Дністровським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців позбавлення волі;

- 06.10.2015 Білгород-Дністровським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.07.2016,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

01.04.2019 року у ОСОБА_4 , який у вечірній час перебував біля будинку № 15 по вулиці Мечникова в місті Одесі, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення у приміщення магазину «Форнетті».

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 01.04.2019 року о 21 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до вхідних металопластикових дверей магазину «Форнетті», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Мечникова, 15, та, за допомогою металевого лому, віджав вхідні двері вказаного магазину, після чого проник до його приміщення.

Далі, перебуваючи у приміщенні магазину «Форнетті», розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 01.04.2019 року о 21 годині 37 хвилин умисно, повторно, таємно та з корисливих мотивів, викрав ящик для зберігання грошей, вартістю 1 500 гривень, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 1 500 гривень, а всього майна, яке належить ТОВ «ФОРНЕТТІ-KP», на загальну суму 3 000 гривень.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_4 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «ФОРНЕТТІ-КР» матеріальний збиток в розмірі 3 000 гривень.

Крім того, 09.05.2019року у ОСОБА_4 , який в ранковий час перебував біля будинку № 2 по вулиці Розкидайлівська в місті Одесі, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення до офісного приміщення ТОВ «Стікон».

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 09.05.2019 року о 09 годині 27 хвилин ОСОБА_4 підійшов до металопластикового вікна офісного приміщення ТОВ «Стікон», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Розкидайлівська, 2, та віджав його руками. Після чого, ОСОБА_4 за допомогою металевої тростини, підтягнув до себе ноутбук, який знаходився на столі офісного приміщення ТОВ «Стікон».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, 09.05.2019 року о 09 годині 28 хвилин, ОСОБА_4 умисно, повторно, таємно та з корисливих мотивів, викрав з офісного приміщення ТОВ «Стікон» ноутбук торгової марки «Lenovo», моделі: 81 DC, серійний номер: PF19B114, в корпусі сірого кольору, вартістю 21 350 гривень, який належить ТОВ «Стікон».

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_4 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «Стікон» матеріальний збиток в розмірі 21 350 гривень.

Крім того, 15.05.2019 року у ОСОБА_4 , який в ранковий час перебував біля будинку № 22 по вулиці Льва Толстого в місті Одесі, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у приміщення чоловічої перукарні «Барбершоп».

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 15.05.2019 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 підійшов до вхідних металопластикових дверей чоловічої перукарні «Барбершоп», розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Льва Толстого, 22, та, за допомогою металевого лому, віджав вхідні двері вказаної перукарні, після чого проник до її приміщення.

Далі, перебуваючи у приміщенні перукарні «Барбершоп», розташованої за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 15.05.2019 року приблизно о 06 годині 05 хвилин умисно, повторно, таємно та з корисливих мотивів, викрав ноутбук торгової марки «Asus», моделі: X555L, серійний номер якого не встановлено, в корпусі чорно-сірого кольору, вартістю 6 000 гривень та дві пляшки алкогольного напою торгової марки «Red Label», вартістю 500 гривень кожна, а всього майна, яке належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_10 , на загальну суму 7 000 гривень.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_4 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ФОП ОСОБА_10 матеріальний збиток в розмірі 7 000 гривень.

Крім того, 21.02.2019р., близько 06:37 години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , заздалегідь маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, перебували по вул. Пантелеймонівській,. біля будинку №110 в м. Одесі, де розташовується дитячий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, предметом свого злочинного посягання визначили майно, яке може знаходитись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, відповідно до заздалегідь спланованих дій, впевнившись в тому, що їх дії залишаться непоміченими для оточуючих, ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей магазину та за допомогою викрутки, яка була при ньому, шляхом віджиму відчинив двері магазину та зайшов туди. В цей час, ОСОБА_5 залишився чекати його на вулиці. Через декілька секунд ОСОБА_4 вийшов з магазину, тримаючи в руках ноутбук білого кольору, вартістю 6000 грн, який належить ОСОБА_11 .. Вказаний ноутбук ОСОБА_4 поклав до рюкзака, який в руках тримав ОСОБА_5 .

Виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, тим самим спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 6000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, проте зазначив, що попередньої домовленності з обвинуваченим ОСОБА_5 на вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2019р. в нього не було.

Обвинувачений ОСОБА_5 не визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте визнав те, що допоміг обвинуваченому продати викрадений ноутбук.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини за епізодами від 01.04.2019р., 09.05.2019, 15.05.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні за вказаними епізодами не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.

Щодо епізоду злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України від 21.02.2019 року, який інкримінується обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у звякзу із невизнанням обвинуваченими фактичних обставин справи та юридичної кваліфікації злочину, суд дослідив докази за даним епізодом в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що злочин від 21.02.2019р. він вчинив без ОСОБА_5 , а обвинувачений ОСОБА_5 лише допоміг йому продати ноутбук, не знаючи при цьому, що він був викрадений.

Так, 21.02.2019р. вранці, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом, деякий час перебували на території ринка «Привоз». Спілкувалися, ходили по ринку. Після чого, перебуваючи на вул. Пантелеймонівська в м. Одесі, обвинувачені розійшлися, так як обвинувачений ОСОБА_5 мав їхати по своїм справам. Йшовши по вул. Пантелеймонівська, обвинувачений ОСОБА_4 побачив через вікно, ноутбук, який знаходився в примішенні магазину. Після чого, о 06.37 годині, ОСОБА_4 шляхом віджиму, залізною палкою вхідних дверей, проникнув до приміщення дитячого магазину «Kids mix», розташованого по вул. Пантелеймонівська, №110 в м. Одесі, а та викрав ноутбук білого кольору. Вийшовши з магазину та тримаючи ноутбук в руках ОСОБА_4 пішов по вул. Пантелеймонівська в м. Одесі. Приблизно, через 50 метрів від вчинення злочину, на куту вул. Пантелеймонівська та іншої вулиці, назву якої ОСОБА_4 не знає, зустрів обвинуваченого ОСОБА_5 , якого попросив допомогти продати ноутбук. При цьому ОСОБА_4 продовжував тримати ноутбук в руках. ОСОБА_5 повідомив, що в нього дійсно є особа, якій можливо продати наданий йому ноутбук. Після чого, ОСОБА_4 положивши викрадений ноутбук у рюкзак обвинуваченого ОСОБА_5 , а в подальшому вони разом його продали.

Відповідаючи на запитання прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що на момент вчинення кримінального правопорушення він не користувався мобільним телефоном. 20.02.2019 року та 21.02.2019р. телефонував обвинуваченому ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 21.02.2019р. приблизно в 05.40 - 06.00, або в 06.30 годині, він приїхав на електричці в м. Одесу із Застави. На залізничному вокзалі зустрів раніше знайомого обвинуваченого ОСОБА_4 (відбували в 2014 році покарання у виді позбавлення волі в одній установі виконання покарань), вони разом пройшли через ринок «Привоз», після чого розійшлись, а обвинувачений ОСОБА_5 , зайшов до своїх знайомих, взяв гроші та пішов на автобусну зупинку, щоб їхати в напрямку с. Теплодар., де працював за наймом. Перейшовши через дорогу на кут вулиць Пантелеймонівська та Рішельєвська, обвинувачений біля 07.00 години, знов побачив обвинуваченого ОСОБА_4 , який вже тримав в руках ноутбук. Отримавши погодження, обвинувачений ОСОБА_4 поклав ноутбук в рюкзак обвинуваченому ОСОБА_5 . В подальшому сівши з обвинуваченим ОСОБА_4 до маршрутного таксі, обвинувачений ОСОБА_5 доїхав до радіоринку, розташованого на вул. Одарія, 3 в м. Одесі. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 продав ноутбук на ринку. Проте, що ноутбук був викрадений, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 вже після продажу ноутбука.

Відповідаючи на запитання прокурора, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що 20.02.2019р. та 21.02.2019р. він не телефонував обвинуваченому ОСОБА_4 .

Крім того, судом досліджені письмові докази - матеріали кримінального провадження, а саме:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000959 від 26.02.2019р. щодо надходження 26.02.2019р. до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області заяви ОСОБА_12 в якій вона просить прийняти заходи правового характеру до невстановлених осіб, які 21.02.2019р. о 06.40 годині, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110, шляхом проникнення до магазину «Кідс Мікс» викрали наутбук «Леново» спричинивши матеріальний збиток на суму 6000 гривень;

-протокол прийняття заяви від 26.02.2019р. від ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення 21.02.2020р.;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2019р. відповідно до якого свідок ОСОБА_13 опізнав особу під №1, як особу, яка була з чоловіком, який продавав Ноутбук Леново, білого кольору;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2019р. відповідно до якого свідок ОСОБА_13 опізнав особу під №3, як особу, яка продала ноутбук Леново, білого кольору;

-заява ОСОБА_14 про надання працівникам поліції записів з камери відеоспостереження, розташованої в кіоску по обслуговуванню техніки, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 за 21.02.2019р. в період часу з 09.15 по 09.33 годину;

-протокол огляду предмету від 13.03.2019р. диск з відеофайлами, на яких зображені події, яке мале місце 21.02.2019р.;

-7 скріншотів, долучені до протоколу огляду від 13.03.2019р.;

-постанова про визнання речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 13.03.2019р., а саме: цифровий диск з відеозаписами з камер відеоспостереження одного з кіосків СПД «Рашковський» розташованого на радіоринку м. Одеси, - речовим доказом у кримінальному провадженні;

-протокол огляду предмету від 13.03.2019р. - відеофайли з камер відеоспостереження ТОВ «Секьюрити Групп», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймоніська, 110;

-4 скріншоти, долучені до протоколу огляду від 13.03.2019р.;

-постанова про визнання речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 13.03.2019р., а саме : цифровий диск з відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «Секьюрити Групп», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймоніська, 110 - речовим доказом у кримінальному провадженні;

-ухвала Приморського районного суду від 08.04.2019р. про задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до інформації про телекомунікаційні послуги надані абоненту НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які перебувають у володінні оператора ПрАТ «Київстар»;

-ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2019р. про задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до інформації про телекомунікаційні послуги надані абоненту НОМЕР_3 , які перебувають у володінні оператора ТОВ «ПрАТ «Лайфселл»;

-ухвала Приморського районного суду від 08.04.2019р. про задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до інформації про телекомунікаційні послуги надані абоненту НОМЕР_4 , які перебувають у володінні оператора ПрАТ «ВФ Україна»;

-протокол тимчасового доступу до речей та документів від 25.04.2019р. у приміщенні ПРАТ «Київстар»;

-позитивна характеристика на ОСОБА_4 з місця мешкання;

-заява ОСОБА_15 про спільне місце мешкання з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 з 28.02.2019р.;

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 (батько ОСОБА_5 );

-інформація від 03.11.2011р. КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер №2» (м. Білгород Дністровський) щодо перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в туберкульозному легеневому відділені №2 ОПТД №2 з 28.10.2011 по дату надання довідки. Отримує лікування 1 категорії. Епідеміологічно небезпечний;

-інформація філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Одеській області від 04.06.2020р. щодо стану здоров`я ОСОБА_5 . Прибув до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 02.08.2019р. Оглянутий медичним працівником тілесних ушкоджень не виявлено. Скарг на стан здоров`я не висловлював. 08.11.2019р. рентгенологічне обстеження: справа на верхівці кальцинати. Правий синус облітерований. 18.03.2020р. обстеження грудної клітини: правий синус облітерований. У верхній частці справа лінійний фіброз. За період ув`язнення ОСОБА_5 до медичних працівників Медичної частини ОСІ № 21 за медичною допомогою не звертався.

Крім того, в ході судового розгляду оглянуто відеозаписи з місця вчинення злочину, за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймоніська, 110 та відеозаписи з камер відеоспостереження одного з кіосків СПД «Рашковський», розташованого на радіоринку м. Одеси від 21.02.2019р.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні викладені вище докази вчинення злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст.185 КК України, суд, керуючись законом, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за ч. 3 ст. 185 КК України від 21.02.2019р. самостійно, без попередньої змови, та доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не винний у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України є неспроможними та такими, що спростовуються показаннями самих же обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відомостями викладеними у відеозаписах від 21.02.2019р. та іншими дослідженими судом доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнавши частково свою вину за вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2019р. пояснив суду, що злочин він вчинив самостійно, а обвинувачений ОСОБА_5 лише допоміг обвинуваченому ОСОБА_4 продати ноутбук, який останній викрав в дитячому магазині. Викрадений ноутбук ОСОБА_4 сховав до рюкзаку ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 продав ноутбук на радіоринку. Аналогічну позицію захисту підтримав обвинувачений ОСОБА_5 .

Проте, відповідно до відеозапису від 21.02.2019р. з камери відеоспостереження з місця вчинення злочину, вбачається, що до вхідних дверей дитячого магазину «Kids mix»., розташованого по АДРЕСА_6 об 06.37.46 наближався обвинувачений ОСОБА_4 , піднявшись на 2 сходинки перед входом до магазину, Перлей об 06.37.50 обернувся, тим самим усім корпусом повернувся спиною до магазину. У цей час на відеозапису з`являється обвинувачений ОСОБА_5 , який неспішним шагом, в той час, йшов до місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 тримаючи в руках рюкзак. Після чого ОСОБА_4 обернувся обличчям до магазину, та допомогою викрутки, яка була при ньому, шляхом віджиму відчинив двері магазину. У цей час обвинувачений ОСОБА_5 зробив, ще декілька повільних шагів, зупинився, оглядаючи пішохідну доріжку по вул. Пантелеймонівська, 110, після чого дочекавшись, коли об 06.37.56 годині ОСОБА_4 зайшов до магазину, ОСОБА_5 спішним шагом, розтіблюючи по дорозі рюкзак та озираючись по сторонам, підійшов до входу дитячого магазину та став очікувати обвинуваченого ОСОБА_4 . Об 06.38.08 з магазину вийшов обвинувачений ОСОБА_4 , тримаючи в руках предмет, зовні схожий на ноутбук, задній корпус якого був чорного кольору. Вказаний ноутбук ОСОБА_4 одразу поклад до розстібнутого рюкзака, який в руках тримав ОСОБА_5 . Після чого, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном.

Відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що останній після вчиненого злочину від 21.02.2019р, а саме викрадення ноутбуку з дитячого магазину, та залишення місця вчинення злочину, ОСОБА_4 тримав викрадений ноутбук в руках, і приблизно через 50 метрів зустрів обвинуваченого ОСОБА_5 , після чого продовжуючи тримати в руках ноутбук, обвинувачений ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 допомогти йому продати майно, не повідомляючи при цьому, що він викрадений.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтвердив той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 до нього підійшов один, тримаючи в руках ноутбук.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 підтверджував той факт, що після вчинення злочину та до повторної зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_5 ноутбук знаходився в у нього в руках і лише згодом, приблизно через 50 метрів від місця вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_4 начебто поклав ноутбук, який тримав в руках, до рюкзака ОСОБА_5 . Зазначені обставини дають змогу суду прийти до висновку про відсутність третьої особи, яка б була присутня під час обставин викрадення майна 21.02.2019р. з дитячого магазину «Kids mix»., розташованого по вул. Пантелеймонівській, №110 в м. Одесі.

Аналізуючи відеозапис з місця вчиненого злочину від 21.02.2019р. з дитячого магазину «Kids mix», розташованого по вул. Пантелеймонівській, №110 в м. Одесі. Відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_4 , вийшовши з магазину, одразу поклав викрадений ноутбук до рюкзаку особи, яка стояла на порозі вказаного магазину та чекала обвинуваченого ОСОБА_4 . З урахуванням зазначеного та відсутності відомостей, про третю особу, вбачається, що доводи сторони захисту про той факт, що ОСОБА_5 не є тією особою, зображеною на відеозаписі від 21.02.2019, яка спільно з ОСОБА_4 , 21.02.2019р. вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України не є спроможними.

Крім того, аналізуючи поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до зображення, викладеного на відеозаписі від 21.02.2019р. вбачається спільний умисел обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вчинення злочину.

Так, відповідно до відео, вбачається, як ОСОБА_4 підійшовши до вхідних дверей дитячого магазину, оглянувся назад, повернувши повністю свій тулуб та ставши спиною до магазину. У цей час, в напрямку обвинуваченого ОСОБА_4 йшов обвинувачений ОСОБА_5 . Проте, обвинувачений ОСОБА_4 не перестав здійснювати протиправні дії, щодо викрадення майна, в присутності іншої особи які він повинен був діяти у тому випадку, якщо б це був звичайних перехожий, а не обвинувачений ОСОБА_5 . Натомість обвинувачений ОСОБА_4 одразу повернувся до дверей магазину та шляхом віджиму дверей трубою, зламав двері, після чого обвинувачений ОСОБА_4 не пересвідчився, чи пішов перехожий з місця вчинення злочину, чи слідкує за його діями, проник до магазину. І вже через декілька секунд, обвинувачений ОСОБА_4 знов спішним шагом вийшов з магазину, знов ж таки не пересвідчився, чи є біля магазину той самий перехожий чи інші люди. Після чого, не зупиняючись не на хвилинку для будь яких пояснень чи прохань, одразу поклав викрадене майно у розстібнутий рюкзак ОСОБА_5 , який його чекав. Виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном

Аналізуючи дії ОСОБА_5 відповідно до відеозапису від 21.02.2020р., вбачається, що останній в момент незаконного проникнення обвинувачених ОСОБА_4 до приміщення, знаходився поблизу дитячого магазину, бачив обвинуваченого перед дверима закладу, слідкував за зовнішньою обстановкою, про що свідчить зміна швидкості ходу, пересування на одному місці, ОСОБА_17 постійно озирався по сторонам, підготовував рюкзак для ховання в ньому викраденого майна, чекав обвинуваченого ОСОБА_4 біля входу до магазину, допомагав обвинуваченому ОСОБА_4 класти викрадений ноутбук до свого рюкзаку, та саме обвинувачений ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, тримаючи свій рюкзак з викраденим ноутбуком.

Крім того, аналізуючи відеозапис від 21.02.2019р. з кіоску СПД «Рашковський» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 3, вбачається, що саме обвинувачений ОСОБА_5 здійснював продаж викраденого майна.

Крім того, аналіз показань обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свдічить про те, що їх показання є не послідовними та такими, що викликають сумніви щодо їх достовірності.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 у своїх показань, декілька разів змінював час прибуття швидкісного поїзду 21.02.2019р. із місця мешкання (Застава-1) до м. Одеси, а саме (о 05.40, або 6.00, або 06.30 годині). Після чого, дії обвинуваченого ОСОБА_5 від 21.02.2019р. стають не відповідними його показанням. Так, обвинувачений ОСОБА_5 .

Зазначав, що причина його прибуття у м. Одесу у такий ранній час, була в тому, що на той момент він працював в смт. Теплодар, у зв`язку з чим, він приїхав на автобусну автостанцію. Проте, не зважаючи на необхідність їхати на роботу та заробляти гроші, о 07.00 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , погоджується на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_4 допомогти йому продати ноутбук. Після чого, приблизно через 2.5 години, а саме в 09.17 обвинувачений ОСОБА_5 з`являється в кіоску СПД «Рашковський», розташованому по вул. Одарія, 3 в м. Одесі, де до 09.32 години, продає ноутбук. В своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_5 не зазначав про той, факт, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Пантелеймонівській в м. Одесі о 07.00 годині, обіцяв, або надав йому якусь грошову винагороду за продаж ноутбука.

Таким чином, доводи сторони захисту про той факт, що на відеозапису від 21.02.2019р. зображений не обвинувачений ОСОБА_5 є неспроможними, та такими, що суперечать вищезазначеним доказам.

Оцінюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо невизнання своєї вини в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає її неспроможньою, такою, що обрана з метою пом`якшити обвинуваченим свою долю і уникнути застосування до нього покарання за вчинення злочину.

Оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що в його діях відсутні кваліфікуючи ознаки «за попередньою змовою групою осіб», суд розцінює їх як голослівні і неспроможні, що суперечать матеріалам кримінального провадження, а часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини в інкримінованому йому злочину, є спробою обвинуваченого пом`якшити свою долю.

Також, судом були досліджені письмові докази в кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях:

-рапорт уповноваженого ВКП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 21.03.2019р. про встановлення, в ході проведення заходів у кримінальному провадженні, причетності до злочину ОСОБА_5 -1986 року народження ( НОМЕР_3 , НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 1982 року народження (м.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 );

- супровідний лист ГУНП в Одеській області від 13.05.2019р. на доручення в порядку ст. 71 КПК України №0000959 від 27.02.2019р. по кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Додатки : 1)оптичний носій СД-Р з опрацьованою інформацією у вигляді 6 файлів: інформаційна довідка, зведена роздруківка абонентів між собою. Зв`язки абонента НОМЕР_3 в опрацьованому виді, зв`язки абонента НОМЕР_1 в опрацьованому виді; зв`язки абонента НОМЕР_2 в опрацьованому виді, зв`язки абонента в опрацьованому виді ), 2) оптичний носій із інформацією отриманою від операторів телекомунікаційних послуг;

- інформаційна довідка щодо з`єднання абонентських номерів НОМЕР_3 ; НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 ;

- пояснення ОСОБА_5 від 26.02.2019р., надані УОП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо обставин подій від 20.02.2019р. та 21.02.2019р.;

- заява ОСОБА_5 від 26.02.2019р. про відверте зізнання у вчиненому злочині від 21.02.2019р.;

-зобов`язання ОСОБА_5 від 26.02.2019р. щодо необхідності з`явлення за вимогою слідчого, прокурора, суду, повідомлення про зміну місця мешкання та прийняття участі у проведенні слідчих дій

Разом з тим, вказані докази не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Яллог проти Німеччини» (11 липня 2006 року), «Шабельник проти України» (19 лютого 2009 року), зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Проте, обґрунтовуючи свої доводи, щодо доведеності органом досудового розслідування користуванням обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 номерами мобільних телефонів ( НОМЕР_3 , НОМЕР_1 ), (м.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 ), сторона обвинувачення надала до суду копію пояснення ОСОБА_5 від 26.02.2019р., наданого о/у Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, копію заяви ОСОБА_5 наданої також 26.02.2019р., копію заяви ОСОБА_5 від 26.02.2019р. про визнання своєї вину у вчиненні злочину від 21.02.2019р. в яких як зазначає прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 зазначав свій номер мобільного телефону - НОМЕР_3 . Крім того, стороною обвинувачення також в докази зазначеного факту, до суду надано копію рапорту ВКП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 21.03.2019р. про встановлення, в ході проведення заходів у кримінальному провадженні, причетності до злочину ОСОБА_5 -1986 року народження ( НОМЕР_3 , НОМЕР_1 ), та ОСОБА_4 1982 року народження (м.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 ).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від явки із зізнанням від 26.02.2019р. та зазначив, що станом на 21.02.2019р. він не користувався мобільним номером НОМЕР_3 . Вказаний мобільний номер йому взагалі не відомий, відомості про нього працівникам поліції не надавав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 21.02.2019р. та 22.02.2019р. він не мав в наявності будь якого мобільного телефону у звязку з чим, не використовував жоден з мобільних номерів, зазначених прокурором.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані у тому числі з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, а також того факту, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003679 від 15.07.2019р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України слідчим складений та направлений до суду, стосовно ОСОБА_5 , на підставі ст. 87 КПК України докази, які були отримані у тому числі з пояснень ОСОБА_5 , який надалі був визнаний як підозрюваним, так і обвинуваченим,- є недопустимими.

Крім того, копія рапорту ВКП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 21.03.2019р. про встановлення, в ході проведення заходів у кримінальному провадженні, причетності до злочину ОСОБА_5 -1986 року народження ( НОМЕР_3 , НОМЕР_1 ), та ОСОБА_4 1982 року народження (м.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 ), не містить посилання на джерело даних, які б підтверджували зазначену інформацію. Посилання працівника ВКП Приморського ВП на «проведені заходи», в ході яких встановлені відомості зазначені у рапорті від 21.03.2019р., не є достатнім та обґрунтованим доказом дійсності виявленої інформації. Зазначені відомості також не були відображені в письмових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, здійснення процесуальної дії по збиранню доказів стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оперативним працівником відбулося поза межами кримінального провадження №0003679 від 15.07.2019р. , тобто до внесення відомостей в ЄРДР.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 21.02.2019р. та 22.02.2019р. він не мав в наявності будь якого мобільного телефону у зв`язку з чим, не використовував жоден з мобільних номерів, зазначених прокурором.

Проте, в ході досудового розслідування слідчим та під час судового розгляду прокурором не надано жодного доказу підтвердження факту, що обвинувачений ОСОБА_4 21.02.2019р. був користувачем будь якого мобільного номеру, у тому числі зазначеного у рапорті ВКП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 21.03.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку щодо визнання недопустимими доказами також: інформаційну довідку щодо з`єднання абонентських номерів НОМЕР_3 ; НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 ; супровідний лист ГУНП в Одеській області від 13.05.2019р. на доручення в порядку ст. 71 КПК України №0000959 від 27.02.2019р. по кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з додатками, а саме 1) оптичний носій СД-Р з опрацьованою інформацією у вигляді 6 файлів: інформаційна довідка, зведена роздруківка абонентів між собою. Зв`язки абонента НОМЕР_3 в опрацьованому виді, зв`язки абонента НОМЕР_1 в опрацьованому виді; зв`язки абонента НОМЕР_2 в опрацьованому виді, зв`язки абонента в опрацьованому виді ), 2) оптичний носій із інформацією отриманою від операторів телекомунікаційних послуг, у зв`язку з тим, що вказані були отримані на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси документи, визнані судом недопустимими доказами у кримінальному провадженні.

Проте, доводи захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо визнання недопустимим доказом відеозапису від 21.02.2019р. з місця вчинення злочину, зазначені у клопотанні, не є обґрунтованим. Захисниками не доведено, що зазначені докази є такими, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Посилання сторони захисту лише на той факт, що, як на думку захисту не вбачається, що на відео є обвинувачений ОСОБА_5 , одежа та зовнішні ознаки інші ніж на відео представленого в магазині, не містить в собі підтверджуючих обґрунтованих доводів. Зазначені доводи є лише припущенням сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 такими, що спростовуються іншими доказами.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Проте, обвинуваченим ОСОБА_5 , або його захисником, в ході досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження не були здійснені заяви, клопотання щодо призначення або доручення проведення експертизи, у тому числі судово-портретної експертизи з метою ідентифікації особи ОСОБА_5 за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями, зафіксованими у вигляді об`єктивних зображень на відеозаписах від 21.02.2019р., з використанням спеціальних методів і прийомів дослідження.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у інше приміщення.

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий у тому числі за корисні злочини, маючого позитивну характеристику з місця мешкання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України,- наявність в ОСОБА_4 хронічного захворювання та що він постійно потребує заходів лікування.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавленні волі, оскільки, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання та за наявності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 містять склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисні злочини.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України,- наявність в обвинуваченого ОСОБА_5 неповнолітньої дитини 2007 року народження, наявність хронічного захворювання, яке потребує лікування.

Відповідно до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України відносить,- рецидив злочинів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявністю обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого та даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судові витрати у справі відсутні.

Позовна заява у справі відсутня.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2019р. стосовно ОСОБА_4 вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 16 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 30 763 грн. до набрання рішення чинності,- залишити без змін, після чого скасувати. до набрання рішення чинності,- залишити без змін, після чого скасувати. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82381505)

Запобіжний захід обраного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2019р. стосовно ОСОБА_4 вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 грн. до набрання рішення чинності,- залишити без змін, після чого скасувати. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/83285989)

Запобіжний захід обраного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2019р. стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 168 160 грн. до набрання рішення чинності,- залишити без змін, після чого скасувати. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88816721)

Термін відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29.05.2019р.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення день за день в період з 29.05.2019р. по день набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 грн. до набрання рішення чинності,- залишити без змін, після чого скасувати.

Термін відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 01.08.2019р.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення день за день в період з 01.08.2019р. по день набрання вироком законної сили.

Речові докази по даному кримінальному провадженню:

ящик для зберігання грошей,- віддані представнику потерпілого ОСОБА_18 ,- вважати повернутим за належністю;

- ДВД-диск - 3 шт. з відеозаписами, вилученими з місця подій,- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- цифровий диск з записами відеоспостереження кіоску на радіо ринку, якій належить СПД «Рашковській»,- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- цифровий диск з записами камер відеоспостереження ТОВ «Секьюрити Групп»,- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- оптичні диски з інформацією отримано в ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл»,- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1