КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/846/2020 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

26 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року, -
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя виходив з того, що клопотання сторони обвинувачення не містить підстави та мету арешту, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, не містить достатніх доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яка є власником земельних ділянок, та не є підозрюваною чи обвинуваченою, не містить даних про можливий розмір завданої шкоди, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження, цивільний позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що земельна ділянка, на яку прокурор просить накласти арешт, є об`єктом кримінально протиправних дій та майном, що набуте кримінально протиправним шляхом, є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.
Стверджує, що постановою від 17.12.2019 арештована земельна ділянка визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Додає, що необхідність арешту майна зумовлена забезпеченням збереження речових доказів.
Апеляційна скарга неодноразово призначалась до розгляду, так, судове засідання призначено на 26 серпня 2020 року, проте апелянт та прокурор не прибули, поважність причин неявки суду не повідомили. Враховуючи наведені обставини та відсутність клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності сторін, явка яких не є обов`язковою, згідно КПК України.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Аналіз клопотання прокурора про накладення арешту на майно, дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Висновок слідчого судді стосовно відсутності правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, спростовується доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначила, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів (а.с.1-4).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, з мотивів викладених апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 170 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4