Справа № 372/1612/15-к
Провадження 1-кс-870/20
ухвала
Іменем України

01 жовтня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2020 року скаржник ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке обґрунтовує тим, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2020 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 983 611,69 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 7772204,49, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту, та відсотків в розмірі 424140,45 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн.,та витрати на ІТЗ в розмірі 424140,45 грн., а також витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, за яким ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 23393011. 30.11.2018 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ», та ОСОБА_3 було укладено договір портфельного відступлення прав вимоги № 1278-Ф, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №0338/07/01-СL від 02.10.2007 року, укладеним між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_4 перейшло до ОСОБА_3 . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року по справі №2-2909/10 було вирішено замінити сторону виконавчого провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2020 у справі № 2909/10 за позовом ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а саме: замінити первісного стягувача, ПАТ «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника ОСОБА_3 17.04.2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 23393011 на підставі зазначеної вище ухвали Деснянського районного суду м. Києва. Серед майна, належного боржнику ОСОБА_4 на яке державним виконавцем може бути звернуто стягнення в порядку примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-2909/10 від 07.12.2010 року, наявні 4 земельні ділянки загальною площею 9,9623 га, що розташовані у Київській області, Обухівського району, Нещерівська сільська рада, СТ «Українська земля», призначені для ведення садівництва, що належать боржнику ОСОБА_4 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №679490, виданого Обухівським районним відділом Київської обласної філії Центру ДЗК 25 вересня 2006 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею № 1125, а саме: земельна ділянка площею 2,3647 га, кадастровий номер :06:008:0075; земельна ділянка площею 2,9595 га, кадастровий номер :06:009:0076; земельна ділянка площею 2,9370 га, кадастровий номер :06:010:0082; земельна ділянка площею 1,4311 га, кадастровий номер :06:010:0083. Зазначені земельні ділянки були передані в іпотеку ПАТ «БАНК ФОРУМ» в забезпечення виконання зобов`язань. У зв`язку із придбанням ОСОБА_3 права вимоги щодо стягнення боргу з боржника ОСОБА_4 перейшло і право іпотеко держателя. При цьому, при вчиненні виконавчих дій по зверненню стягнення на вказані вище земельні ділянки шляхом їх примусового продажу на публічних (електронних) торгах виконавцем було встановлено неможливість проведення даних дій у зв`язку з тим, що на вказані земельні ділянки було накладено арешт. Тож, арешт вищезазначених земельних ділянок, перешкоджає реалізації даного майна, так як він був накладений не в межах здійснення виконавчого провадження, а в межах кримінального провадження, й до моменту звільнення земельних ділянок з під арешту їх примусовий продаж (реалізація) є неможливими. Підставою для накладення арешту було визнання ділянок речовими доказами. Накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, у разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з ч.1, ст. 214, КПК 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення. А тому вважає зазначений арешт майна таким, що підлягає скасуванню з підстав необґрунтованості, тому вона вимушена звернутись до суду з даним клопотанням.

Володілець майна та її представник в судове засідання не з`явились в судове засідання не з`явилась, надали суду для огляду оригінали документів, якими обґрунтовується клопотання.

Прокурор, та слідчий в судове засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили, їх не явка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя перевіривши та дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні надані на запит суду матеріали кримінального провадження № 0000006, а також оглянувши в судовому засіданні надані володільцем майна оригінали документів, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 170 ч. 1,2,6 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000006, в рамках розслідування якої на вказану земельну ділянку було накладено арешт.

30.05.2012 року постановою старшого слідчого відділу Управління СБ України в Київській області накладено арешт на майно, в тому числі на земельні ділянки з кадастровими номерами: земельна ділянка площею 2,3647 га, кадастровий номер :06:008:0075; земельна ділянка площею 2,9595 га, кадастровий номер :06:009:0076; земельна ділянка площею 2,9370 га, кадастровий номер :06:010:0082; земельна ділянка площею 1,4311 га, кадастровий номер :06:010:0083, що розташовані на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.п.10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на положення ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає, що земельні ділянки з кадастровими номерами :06:008:0075; :06:009:0076; :06:010:0082; :06:010:0083, що розташовані за території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, не може бути речовим доказом в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, будь-якої потреби у подальшому збереженні арешту на майно не встановлено, тому вважаю вимоги клопотання такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, доводи клопотання обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Зокрема під час розгляду клопотання було доведено необхідність скасування арешту накладеного постановою слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Київській області, оскільки слідчим під час проведення досудового розслідування останні слідчі дії в рамках розслідування даного кримінального провадження вчинялись в 2012 році, після чого жодних слідчих дій слідчим не проводилось.

Слідчий та прокурор вчетверте в судове засідання не з`явились, заперечень щодо клопотання не подавали, доводів клопотання не спростували, що вказує на відсутність потреби арешту для досягнення мети досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Поряд із тим, достатніх підстав доля обмеження прав ОСОБА_3 як іпотекодержателя арештованого майна не вбачається, вона не має у цьому кримінальному провадженні процесуального статусу обвинуваченого чи підозрюваного, тому обмеження її прав не може вважатись обґрунтованим для потреб досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області від 30 травня 2012 року арешт майна, а саме земельні ділянки на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровими номерами:06:008:0075; :06:009:0076; :06:010:0082; :06:010:0083.

Виконання ухвали та здійснення інформування заінтересованих осіб доручити слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1