Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання, зазначив, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003165 від 10.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2020 приблизно о 22 год. 06 хв. під час виконання службових обов`язків працівникам батальйону № 1 полку № 1 з обслуговування правого берега Управління патрульної поліції у місті Києві, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшов виклик, а саме «Звернення інформаційного характеру" за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу того, що сусід з квартири АДРЕСА_2 почув стукіт та удари в двері та побачив нібито сліди речовини бурого кольору на сходинковому майданчику.

Отримавши повідомлення, інспектор УПП ОСОБА_5 та інспектор УПП ОСОБА_6 , направились на вищезазначену адресу, після чого піднявшись на третій поверх вони підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та постукали, але позитивного результату не було досягнуто, двері їм ніхто не відчинив. Через декілька хвилин а саме о 22 год. 10 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почули що за дверима хтось пересувається та почали наполегливо стукати у вхідні двері, після чого двері відчинила раніше невідома їм особа чоловічої статі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння в правій руці тримала предмет ззовні схожий на ніж.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на по-грозу насильством, щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на третьому поверсі, а саме в двірному отворі квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що потерпілій є працівником поліції, тримаючи правою рукою предмет зовні схожий на ніж намагався завдати шкоду здоров`ю ОСОБА_5 , тим самим вчинивши погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

10.11.2020 в ході досудового розслідування вище вказаного кримінального провадження було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на ніж, який поміщено до паперового конверту, опечатано та скріплено підписами понятих, власником якого є ОСОБА_7 .

Посилаючись на зазначені обставини, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий та власник майна не з`явились. Слідчий звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого та власника тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0003165, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 10.11.2020 вилученні речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003165 від 10.11.2020 року.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на предмет зовні схожий на ніж, який поміщено до паперового конверту, опечатано та скріплено підписами понятих - як речовий доказ вчинення кримінального правопорушення.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1