Справа № 372/4/21
Провадження № 1-кс-6/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хролін Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, працюючого охоронцем ТОВ «Спецпідрозділ охорони кобра», не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

08.01.2021 року до суду надійшло вказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України. Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що наприкінці грудня 2020 року, точного часу досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двох невстановлених слідством осіб виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу групою осіб із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи. Для вчинення вказаного нападу, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених осіб, заздалегідь заготовили маски для прикриття обличчя, вогнепальну зброю та номерні знаки автомобілів (знаки прикриття).

В подальшому, 05.01.2021 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2004 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , на якій використовував номерні знаки автомобіля (знаки прикриття) IZB 470, разом з двома невстановленими чоловіками прибув до села Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, куди окрім нього на автомобілі марки Mazda 3, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , використовуючи номерні знаки автомобіля (знаки прикриття) НОМЕР_3 , прибув ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі SKODA OCTAVIA, з номерним знаком НОМЕР_4 , центральною дорогою в селі Нові Безрадичі Обухівського району Київської області з напрямком руху з центра села в напрямку виїзду на трасу Київ-Знам`янка, обігнав автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_10 , а на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_11 та двоє невстановлених чоловіків, після чого з метою особистого збагачення, маючи умисел, направлений на напад, вчинений групою осіб, з метою заволодіння майном пасажирів автомобіля NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_5 загальмував перед зазначеним автомобілем, тим самим зупинивши його, а ОСОБА_6 на автомобілі Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_3 , в цей час зупинився позаду зазначеного автомобіля. Потому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених чоловіків, маючи на обличчях маски, вийшли з автомобілів марки SKODA OCTAVIA та Mazda 3, при цьому тримаючи в руках предмети, що схожі на вогнепальну зброю (автомати), підійшли до автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 , та прикладами автоматів розбивши бокові та заднє скло вказаного автомобіля, застосовуючи силу, витягли з салону даного автомобіля водія та пасажирів, при цьому надавши їм команду лягти на підлогу та представившись працівниками поліції.

В подальшому, погрожуючи предметами, що схожі на вогнепальну зброю, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених чоловіків, примусово помістили ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та невстановленого чоловіка до заднього пасажирського сидіння автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_3 , за кермо якого сів невстановлений чоловік, а на переднє пасажирське сидіння якого сів ОСОБА_6 , та поїхали в напрямку виїзду з села Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, в ході чого, чоловік, який сидів за кермом, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, витягнув з кишені куртки ОСОБА_11 паперову коробку, в якій знаходився коштовний камінь діамант, орієнтовною вартістю 300 000 доларів США, після чого помістив його до кишені куртки, в яку був одягнений, таким чином, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених чоловіків заволоділи чужим майном.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

Окрім цього встановлено, що 05.01.2021 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2004 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , на якій використовував номерні знаки автомобіля (знаки прикриття) IZB 470, разом з двома невстановленими чоловіками прибув до села Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, куди окрім нього на автомобілі марки Mazda 3, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , використовуючи номерні знаки автомобіля (знаки прикриття) НОМЕР_3 , прибув ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі SKODA OCTAVIA, з номерним знаком НОМЕР_4 , центральною дорогою в селі Нові Безрадичі Обухівського району Київської області з напрямком руху з центра села в напрямку виїзду на трасу Київ-Знам`янка, обігнав автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_10 , а на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_11 та двоє невстановлених чоловіків, після чого з метою позбавлення волі пасажирів автомобіля NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_5 загальмував перед зазначеним автомобілем, тим самим зупинивши його, а ОСОБА_6 на автомобілі Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_3 , в цей час зупинився позаду зазначеного автомобіля. Потому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених чоловіків, маючи на обличчях маски, вийшли з автомобілів марки SKODA OCTAVIA та Mazda 3, при цьому тримаючи в руках предмети, що схожі на вогнепальну зброю (автомати), підійшли до автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 , та прикладами автоматів розбивши бокові та заднє скло вказаного автомобіля, застосовуючи силу, витягли з салону даного автомобіля водія та пасажирів, при цьому надавши їм команду лягти на підлогу та представившись працівниками поліції.

В подальшому, погрожуючи предметами, що схожі на вогнепальну зброю, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених чоловіків, примусово помістили ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та невстановленого чоловіка до заднього пасажирського сидіння автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_3 , за кермо якого сів невстановлений чоловік, а на переднє пасажирське сидіння якого сів ОСОБА_6 , та поїхали в напрямку виїзду з села Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, тим самим позбавивши їх волі та можливості вільного пересування.

Разом з тим, невстановлений чоловік, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, помістив ОСОБА_10 до заднього сидіння автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_5 та поїхав центральною дорогою села Нові Безрадичі Обухівського району Київської області з напрямком руху з центра села в напрямку виїзду на трасу Київ-Знам`янка, де виїхавши на трасу, зупинився на правому узбіччі дороги в напрямку міста Києва, де зв`язавши ОСОБА_10 руки пластиковими стяжками чорного кольору, позбавивши його волі та можливості до руху, залишив його у салоні автомобіля, після чого сів до салону автомобіля марки SKODA OCTAVIA, з номерним знаком НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 та разом з останнім з місця вчинення злочину зникли.

В той же час, невстановлений чоловік та ОСОБА_6 , на автомобілі марки Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 (рухаючись по маршруту за вказівкою невстановленого чоловіка, що перебував за кермом знаки прикриття були зняті), в салоні якого перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та невстановлений чоловік, прибули до станції метро Лівобережна в м. Києві, де наказали потерпілим вийти з салону автомобіля, після чого з місця зникли.

Тобто, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному позбавленні волі, що вчинене щодо двох та більше осіб за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї та у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

06 січня 2021 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024.

06 січня 2021 року о «00» год. «20» хв., ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

06 січня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, містить обґрунтування необхідності застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в суді довели обставини, викладені в клопотанні слідчого, посилались на те, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник заперечив проти клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, протирічливість доказів.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, посилаючись на непричетність до вчинення злочину, наявність місця роботи та місця проживання, зокрема вказав, що працює охоронцем компанії «Кобра» з літа 2020 року, знімає житло в м.Києві, затримали його коли на службовому автомобілі «Шкода» він їхав до родичів у іншу область.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вважаю, що під час розгляду клопотання в повному обсязі виконано вимоги статтей 177, 178, 194 КПК України, доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, встановлено і враховано слідчим суддею всі інші визначені законом обставини.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що підозрюваний необґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, слід прийняти до уваги, що з досліджених письмових доказів, зокрема витягу з кримінального провадження, протоколів прийняття заяви про вчинене правопорушення, заяв, протоколів огляду місця події, протоколів обшуку, протоколів затримання, повідомлень про підозру, протоколів допитів свідків, потерпілих сертифікату, рапорту, інших матеріалів кримінального провадження, вбачається, що підозрюваний може бути причетним до вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).
Із поданих слідчому судді матеріалів вбачається, що підозрюваний міг перебувати у час скоєння злочину на місці його вчинення, в суді він визнав факт перебування за кермом автомобіля, який за твердженням обвинувачення використовувався для скоєння злочинів, саме в цьому автомобілі під час обшуку були виявлені належні потерпілому речі, а при затриманні підозрюваний намагався втекти від працівників поліції. Причини спроби втечі від працівників поліції підозрюваний не повідомив. Допитаний за клопотанням захисту свідок ОСОБА_13 показав, що бачив підозрюваного близько 15 год. 06.01.2021 року по місцю його тимчасового проживання в м.Києві, однак достовірних відомостей, які б вказували на неможливість перебування підозрюваного і місці та у час скоєння інкримінованого злочину свідок не повідомив, тому його покази не можуть слугувати переконливими доказами існування алібі у підозрюваного. Поряд із тим, сам підозрюваний вказав в суді на те, що виходив з дому того дня та був відсутній вдома у час скоєнні злочину, що фактично свідок не підтвердив, крім того, будь-яких доказів перебування підозрюваного у іншому місці (магазині в м.Києві) під час скоєння інкримінованого злочину наразі не представлено, тому подібні твердження підозрюваного на цій стадії слід визнати непереконливими. Захист посилався на недостатність належних і допустимих доказів для доведеності винуватості підозрюваного, однак не наведено спростувань достовірності викладених у клопотанні обставин причетності підозрюваного до вчинення злочинних діянь, тому підозра є достатньо обґрунтована, а питання правильності остаточної кваліфікації і доведення винуватості у вчиненні злочину не може вирішуватись на цій стадії кримінального провадження та є передчасним.
Крім того, стороною захисту надано характеристику з місця роботи ОСОБА_5 , яку не можна вважати об`єктивним доказом наявності місця роботи і підтвердження характеризуючи даних підозрюваного, оскільки дата народження працівника відмінна від дати народження підозрюваного, а час початку роботи у характеристиці суттєво відрізняється від повідомленого особисто підозрюваним в судовому засіданні.
За таких обставин, вважаю, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного у клопотанні злочину є достатньо обґрунтована, оскільки існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому перевірка доведеності вини підозрюваного, встановлення його винності у скоєнні інкримінованого злочину виходять за межі цього судового розгляду та предмету доказування у цій справі.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, за місцем реєстрації не проживає, надані на підтвердження наявності офіційного працевлаштування докази є сумнівними, після вчинення вказаного злочину зник з місця події, і переховувався від органів досудового розслідування до моменту затримання співробітниками оперативного підрозділу, а під час затримання намагався втекти, вказане підвищує ризик переховування підозрюваного від слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі докази, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного ОСОБА_5 на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів, відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема штучно створюючи собі алібі, тощо, а тому, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному проваджені.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на досліджені слідчим суддею документи.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів вважаю доведеними існування ризиків, зазначених у клопотанні, які дають достатні підстави для обрання запобіжного заходу.

Враховуючи, що в наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні двох злочинів, зокрема і тяжкого, не має сім`ї, враховуючи його майновий стан, репутацію, відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, а також те, що санкція ч.2 ст.187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, вважаю неможливим обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, оскільки в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, крім того за адресою реєстрації він не проживає, а за вказаною ним адресою фактичного проживання будь-яких доказів наявності права на проживання не подано.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Тому застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_5 на час досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства і змагальності сторін, оцінивши всі подані доводи і докази, вважаю, що доводи клопотання знайшли об`єктивне підтвердження під час судового розгляду, тому немає достатніх підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави, якщо злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ураховуючи наявність обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Таким чином, клопотання слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хролін Шепетівського району Хмельницької області, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 березня 2021 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з часу затримання 00 год. 20 хв. 06 січня 2021 року.

Строк дії ухвали - до 06 березня 2021 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1