У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2020 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 03.10.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_5 вважає ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України. Прокурор у клопотанні не виклав обставин, що дають підстави підозрювати обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та не вказав, якими саме матеріалами провадження це підтверджується.
Також зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував належним чином у своїй ухвалі наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувають кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № № 0005369, 20001372, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.05.2017 р. обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у розшук. 24.04.2020 р. обвинуваченого ОСОБА_6 було доставлено до суду.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.04.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2020 р. включно з правом внесення застави в розмірі 70 000 грн.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.06.2020 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.08.2020 р. включно .
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, а також наявні ризик, для запобігання яких до нього застосовані вказані запобіжні заходи, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що відносно нього в суді розглядається обвинувальний акт, на судові виклики не реагував, систематично не з`являвся в судові засідання, не повідомляючи суд про причини неявки, ухилявся від судового розгляду, законних джерел доходів не має, не працює, наявні ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі захисника зазначено про розгляд скарги за його відсутності, а прокурором подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали, надані судом, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № № 0005369, 20001372, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, будучи обізнаним про те, що відносно нього в суді розглядається обвинувальний акт, на судові виклики не реагував, систематично не з`являвся в судові засідання, не повідомляючи суд про причини неявки, ухилявся від судового розгляду, законних джерел доходів не має, не працює. Судове провадження на даний час триває.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про актуальність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочинів та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3