Справа № 168/340/20
Провадження № 1-кп/168/11/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000115 від 06.05.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії, 06 травня 2020 року, приблизно о 14 год 30 хв, знаходячись на вул. Весняна с. Дубечне Старовижівського р-ну Волинської області, поблизу господарства №27, у ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин через неякісне проведення ремонтних робіт у житловому будинку, в якому проживає потерпілий ОСОБА_5 , дістав кирку із сумки чорного кольору, яка знаходилась у нього на плечі та умисно наніс один удар киркою ОСОБА_5 по правій стороні лоба, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, терміном більше шести діб.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений частиною 2 статті 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що 06 травня 2020 року він приїхав мотоциклом до ОСОБА_5 за місцем проживання останнього, щоб вияснити питання по оплаті виконаної роботи, оскільки з ним не повністю розрахувались, зазначив, що мав із собою будівельну кирку, якою збирався розбити змуровану ним грубу для опалення, у випадку не здійснення розрахунку. Обвинувачений пояснив, що між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт через небажання останнього розрахуватись, у зв`язку з чим він кілька разів вдарив киркою по грубі, однак ОСОБА_5 виштовхав його з будинку після чого обвинувачений почав рух з подвір`я потерпілого, з ним разом ішли ОСОБА_5 та мама останнього. По дорозі до мотоцикла, між ним та потерпілим тривала словесна перепалка. Обвинувачений зазначив, що підійшовши до транспортного засобу він поклав кирку на багажник, однак ОСОБА_5 схопив кирку та почав погрожувати побити бензобак мотоцикла, скинув транспортний засіб з підніжки і той впав. Далі ОСОБА_4 вихопив кирку з рук потерпілого та нагнувся підняти мотоцикл, вказує, що відчув доволі сильний удар по спині, внаслідок чого зробив відмашку правою рукою у якій тримав кирку і попав ОСОБА_5 в голову, при цьому вказав, що умислу нанести удар ОСОБА_5 не мав, а це була самооборона після удару потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що 06 травня 2020 року до будинку, де він проживає з мамою приїхав ОСОБА_4 з метою забрати кошти за роботу, однак гроші віддавати не хотів, оскільки обвинувачений неякісно зробив ремонтні роботи, а тому ОСОБА_5 хотів, щоб ОСОБА_4 спочатку усунув недоліки, однак обвинувачений дістав кирку і почав бити по грубі для опалення. Потерпілий зазначив, що виштовхав ОСОБА_4 з будинку після чого вони утрьох, а саме: обвинувачений, потерпілий та мама потерпілого пішли до дороги де стояв мотоцикл, продовжуючи сперечатись. Потерпілий вказав, що ОСОБА_4 сів на мотоцикл, а він легенько похлопав обвинуваченого по плечу, після чого отримав удар киркою по голові та опустився на коліно. Після удару ОСОБА_4 поїхав своїм мотоциклом, а потерпілому була викликана карета швидкої допомоги.

В судовому засідання допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_7 , мама потерпілого, підтвердила фактичні обставини справи щодо візиту ОСОБА_4 та конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, вказала, що вже на дорозі ОСОБА_4 вдарив її сина киркою по голові, однак сам момент удару не бачила, оскільки коли вийшли з подвір`я вона, подумавши, що хлопці розійдуться, повернулася до них спиною, з метою іти до будинку, однак почула крик сина, побачила кров і побігла по рушника, разом з тим, свідок не змогла пригадати якою рукою ОСОБА_4 тримав кирку.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він 06 травня 2020 року бачив, як до господарства ОСОБА_5 приїжджала швидка допомога, бачив, як потерпілий сідав до карети швидкої допомоги, від водія швидкої дізнався, що виклик був через отримання травми голови ОСОБА_5 . Інші обставини йому не відомі.

Свідок ОСОБА_6 , дружина обвинуваченого, суду пояснила, що про конфлікт між учасниками справи стало відомо від ОСОБА_9 в телефонному режимі відразу після події та від чоловіка. Зі слів чоловіка їй відомо, що ОСОБА_5 не хотів віддавати гроші, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_5 в область голови, після того, як ОСОБА_5 вдарив її чоловіка по спині, коли останній піднімав мотоцикл. Вказала, що очевидцем подій вона не була, однак бачила на мотоциклі чоловіка сліди крові.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює водієм карети швидкої допомоги, яка надає послуги по Старовижівському районі в тому числі, 06 травня 2020 року він прибув на виклик через службу 103, у зв`язку з отриманням травми голови ОСОБА_5 . Вказав, що по прибуттю за викликом за адресою АДРЕСА_2 до автомобіля швидкої допомоги присів ОСОБА_5 з розсіченою головою, в подальшу він доставив потерпілого до Старовижівської районої лікарні для надання останньому медичної допомоги. Про обставини отриманої травми йому невідомо, очевидцем подій отримання травми він не був.

Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 53) та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 54)_ дане кримінальне провадження розпочато 06 травня 2020 року за заявою потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який о 15 год 00 хв. 06 травня 2020 року повідомив, що перебуваючи за місцем його проживання в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , того ж дня, у ході сварки, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , наніс йому тілесні ушкодження.

Висновком судово-медичної експертизи №60 від 07.05.2020 року (а.с. 63) підтверджено факт заподіяння потерпілому ОСОБА_5 внаслідок подій, які мали місце 06 травня 2020 року, легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, терміном більше шести діб, у вигляді забійної рани в правій лобній ділянці. Дане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмету, без відображення контактуючої поверхні останнього, можливо при обставинах зазначених в постанові слідчого про призначення експертизи (в результаті завдання удару тупим металевим предметом), терміном утворення не більше 1-2 доби до моменту обстеження. Окрім того, експертом зазначено, про те, що немає судово-медичних даних що вищезазначені ушкодження утворились при падінні з висоти власного зросту.

Крім означених письмових доказів, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами: протоколом огляду місця події з фототаблицями (а.с. 56-59), постановою про визнання предметів речовими доказами (а.с. 60), протоколами проведення слідчого експерименту з відеозаписом та фототаблицями (а.с. 64-65, 69-72).

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд не має об`єктивних сумнівів у тому, що виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження утворились від удару обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 про самооборону з огляду на таке. Відповідно до статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Як встановлено в судовому засіданні, жодних доказів на підтвердження посилання обвинуваченого останнім не надано, окрім того, як встановлено з показань обвинуваченого та потерпілого удар або похлопування (обставина торкання спини обвинуваченого рукою потерпілого учасниками даного кримінального провадження визнається) не містить ознак визначених у статті 36 КК України щодо суспільно небезпечного посягання, які дають суду підстави для звільнення від кримінальної відповідальності.

З огляду на переконливість доказів сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про правильну кваліфікацію органами досудового розслідування кримінального правопорушення, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно статті 12 КК України, є проступком, особу винного, його молодий вік, сімейний стан, відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходів, приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією частини 2 статті 125 КК України.

Суд, переконаний в тому, що саме таке покарання в розумінні частини 2 статті 50 КК України, буде сприяти виправленню обвинуваченого, недопущенню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде справедливою мірою кари за скоєне.

Підстав для обрання іншого виду покарання суд не знаходить.

Під час досудового розслідування цивільні позови не заявлялись.

Процесуальні витрати у справі відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Речовий доказ кирку (будівельний інструмент), що зберігається в кімнаті речових доказів Старовижівського відділення поліції (квитанція №108703 від 06.05.2020) - знищити.

Керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 125 КК України, ст.ст.373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ кирку відповідно ст.100 КПК України знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1