Справа № 591/8067/20
Провадження № 1-кс/591/3335/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , затриманого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком суду Московського району міста Брест від 31.01.2017, за ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь до 6 років позбавлення волі, -
встановив:

16.12.2020 р. до Зарічного районного суду м.Суми надійшло клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту щодо громадянинаРеспубліки Білорусь ОСОБА_5 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Республіки Білорусь для виконання вироку суду Московського району міста Брест від 31.01.2017, яким він засуджений за ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь до 6 років позбавлення волі.

Клопотання мотивовано тим, що відповідно до вироку суду Московського району м. Брест від 31.01.2017 року ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 233 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, а саме: у незаконній підприємницькій діяльності (здійснення підприємницької діяльності без реєстрації в установленому законодавчими актами порядку, пов`язаній з отриманням доходу в особливо великому розмірі; у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 209 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, а саме: у заволодінні майном шляхом обману (шахрайство), яке вчинене повторно, групою осіб, в особливо великому розмірі; у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.209 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, а саме: у заволодінні майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, у великому розмірі.

За вчинення вказаних дій, ОСОБА_5 призначено покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК Республіки Білорусь у вигляді позбавлення волі на строк шість років з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах суворого режиму зі штрафом у розмірі 400 базових величин в сумі 9 200 рублів з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю на термін 5 років з конфіскацією майна.

Вироком суду запобіжний захід ОСОБА_5 змінено з підписки про невиїзд і належну поведінку на тримання під вартою, зі взяттям під варту у залі суду.

Постановою суду Московського району м. Брест від 31.01.2017, ОСОБА_5 оголошений в розшук.

14.12.2020 о 17 годині 50 хвилин співробітниками Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Воскресенська, 1, відповідно до норм ст. ст. 208, 582 КПК України, затримано громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримання ОСОБА_5 проведено на підставі повідомлення Департаменту Міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 09.12.2020 за № IP/2968/18/С93/33696/АG8/R1/1 про його знаходження в міжнародному розшуку з метою арешту і подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягання до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

При перевірці Сумською місцевою прокуратурою підстав затримання, порушень вимог КПК України та міжнародно-правових договорів не встановлено.

Кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь відповідають кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін більше одного року, тобто є екстрадиційним.

На даний час ОСОБА_5 утримується в ІТТ №1 ГУНП в Сумській області.

У зв`язку з цим, в клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) до прийняття рішення Офісом Генерального прокурора про його видачу (екстрадицію) і фактичної передачі в Республіку Білорусь, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні виявив бажання скористатися правом надати згоду на його видачу (екстрадицію) та підтримав письмову заяву про згоду на його видачу (екстрадицію) до Республіки Білорусь у спрощеному порядку. Також зазначив, що йому зрозумілі всі наслідки такої процедури. Пояснив, що про вирок суду Московського району міста Брест від 31.01.2017 дізнався не одразу, про те, що він оголошений в міжнародний розшук не знав.

Захисник затриманого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду та просив врахувати характеризуючі дані особи ОСОБА_5 , а саме те, що на території України він перебував легально, паспортні дані не змінював, від правоохоронних органів не переховувався, адміністративних правопорушень чи злочинів на території України не вчиняв.
Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення та думку особи, щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи, дослідивши матеріали справи в тому числі і письмову заяву ОСОБА_5 про його згоду на видачу (екстрадицію) до Республіки Білорусь у спрощеному порядку, роз`яснивши затриманому права, передбачені ст.ст.581,582,583,588 КПК України, а також правові наслідки постановлення слідчим суддею рішення про затвердження згоди на його видачу (екстрадицію), приходжу до наступного висновку.

Строки давності притягнення вказаної вище особи до відповідальності за вчинені ним злочини, відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися.

Особу затриманого громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено за копією паспорту громадянина цієї країни серія НОМЕР_1 , виданого компетентним органом Республіки Білорусь 30.09.2013 року з терміном дії до 30.09.2023 року (а.с.137-146).
Інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення за законодавством України кваліфікується за ч. 4 ст.190 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року і термін давності по ним не закінчився.

Злочин, передбачений ч. 4 ст.190 КК України, не належать до військових злочинів і не має політичного характеру.

У відповідності до матеріалів компетентних органів Республіки Білорусь, ОСОБА_5 розшукується на підставі перебування останнього в міжнародному розшуку з метою арешту ( діючий термін арешту до 23.02.2023; дата вчинення злочину з 01.12.2011 до 31.05.2015; місце вчинення злочину Білорусь; злочин, за який переслідується незаконна підприємницька діяльність, шахрайство (ч. 2 ст. 233, ч. ч. 3, 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь); судове рішення вирок суду від 31.01.2017, винесений Московським районним судом м. Брест, Білорусії, яким його засуджено до 6 років позбавлення волі та змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд і належну поведінку на тримання під вартою).

14.12.2020 о 17 годині 50 хвилин співробітниками Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Воскресенська, 1, відповідно до норм ст. ст. 208, 582 КПК України, затримано громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться у міжнародному розшуку, з метою арешту та подальшої екстрадиції до Білорусії для виконання вироку суду Московського району міста Брест від 31.01.2017, яким він засуджений за ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь до 6 років позбавлення волі.

Затримання ОСОБА_5 проведено на підставі повідомлення Департаменту Міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 09.12.2020 за № IP/2968/18/С93/33696/АG8/R1/1 про його знаходження в міжнародному розшуку з метою арешту і подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягання до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

При перевірці Сумською місцевою прокуратурою підстав затримання, порушень вимог КПК України та міжнародно-правових договорів не встановлено.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Закон України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року, у ст.19 повторює цю норму Конституції України і додатково визначає, що «чинні міжнародні договори України застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства».

У відповідності до ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Договірні Сторони зобов`язуються у відповідності з умовами, передбаченими цією Конвенції, за запитом видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку до виконання.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог ст. 56 вказаної Конвенції можливо лише в разі застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.

Україна, ратифікувавши Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, взяла на себе зобов`язання визнавати і виконувати в повному обсязі норми даної Конвенції.

Згідно частини 1 статті 9 Конституції України, діючі міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Тому, частиною 2 статті 19 Закону України від 29 червня 2004 року «Про міжнародні договори України» визначено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який вступив в силу у встановленому законом порядку, передбачені інші правила, чим передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

На дотримання встановлених чинним законодавством норм при вирішенні питань, пов`язаних з позбавлення особи свободи, наголошується і в статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ч. 1 п. f): «Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. f) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному виїзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції».

Відповідно до п. 6 ч.2 ст.183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.6 ст. 583 КПК України, за результатами розгляду клопотання про тимчасовий арешт слідчий суддя постановляє ухвалу про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту;

Відповідно до ч.10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

В судовому засіданні ОСОБА_5 було роз`яснено право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на його видачу (екстрадицію), ним була власноруч написана заява про згоду на видачу (екстрадицію), слідчим суддею перевірена добровільність надання ОСОБА_5 згоди на його видачу (екстрадицію) й усвідомлення ним правових наслідків такої згоди.

Згідно ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Керуючись ст.ст.183,583,584,588 КПК України, ст.ст. 1,2,16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, Конвенцією про правову допомогу та правовідносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, слідчий суддя

ухвалив:

Затвердити згоду затриманого громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на його видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку до Республіки Білорусь для виконання вироку суду.

Застосувати до затриманого громадянина Республіка Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційний арешт на 60 (шістдесят) днів до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та його фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.

Строк екстрадиційного арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 год. 50 хв. 14 грудня 2020 року.

Упродовж екстрадиційного арешту тримати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в державних установах Міністерства юстиції України з питань виконання кримінальних покарань і пробації.
Копію ухвали невідкладно направити уповноваженому (центральному) органу України через Сумську обласну прокуратуру разом з копією письмової заяви громадянина Республіка Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про згоду на його видачу (екстрадицію) в спрощеному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1