ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 192/1201/19
Провадження № 1кп/201/5/2020
УХВАЛА

18 серпня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальні провадження № 0000699, № 0000353, № 0000407, № 0000557 по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шульгівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В зв`язку з тим, що строки тримання під вартою обвинуваченого завершуються, судом поставлено питання про доцільність продовження цих строків на що прокурор просив про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відносно останнього направлено ще декілька кримінальних проваджень до суду, і існують ризики того, що він може намагатись вчинити інший злочин, враховуючи його попередні судимості.

Обвинувачений та захисник просили обрати запобіжний захід у виді домашного арешу, так як ризики зменшились, однак при цьоу не назвали адреси за якою обвинувачений має намір знаходитись в період дії запобіжного заходу.

Вирішуючи дане питання суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є сталими з огляду на те, що він проживає один, неповнолітніх дітей не має, до затримання офіційно не працював, раніше судимий за злочин проти власності і в даний час обвинувачується у вчинення ряду аналогічних злочинів, також суд враховує заяву потерпілої надану нею на попередньому судовому засіданні про те, що обвинувачений намагається з нею зв`язатись телефоном, а також обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які являються тяжкими, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може намагатись вчинити новий злочин, оскільки обвинувачується у вчиненні непоодинокого злочину в період непогашеної судимості. Цей ризик на сьогоднішній день являється доволі значними, а тому більш м`який запобіжний захід не здатний нівелювати його, з огляду на особу обвинуваченого, що є підставою для продовження обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.

Посилання обвинуваченого на те, що він має намір відшкодовувати шкоду суд не приймає до уваги оскільки обвинувачений не працював до затримання, що свідчить про відсутність у нього бажання та можливості заробляти чесним шляхом, а його схильність до протиправної діяльності і бажання відшкодувати шкоду, щоб зменшити наслідки кримінального провадження, є додатковим підтвердженням ризику встановленого судом вище.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, у розмірі 105 100 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 16 жовтня 2020 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 105 100 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1