справа №619/5165/20
провадження №1-кп/619/428/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0000170 від 15.11.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Астрахань Російської Федерації, громадянин України, неодружений, працює по найму, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2020 року приблизно о 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись разом з ОСОБА_5 у подвір`ї домоволодіння свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного ОСОБА_4 маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, звернувся до ОСОБА_5 та попрохав надати належний останньому мобільний телефон марки ХІАОМІ Redmi Note 8Т Moonshadow Grey 4GB RAM 64GB ROM, вартістю згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №11 від 16.11.2020 3600,00 грн., щоб подзвонити, на що, ОСОБА_5 не маючи на думці, що ОСОБА_4 має на меті заволодіти вказаним вище мобільним телефоном, та будучи раніше знайомим з останнім, надав йому свій мобільний телефон. ОСОБА_4 в свою чергу, заволодівши вказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, повідомив, що він скористається телефоном та поверне його, після чого, розмовляючи по телефону, покинув дане домоволодіння з незаконно отриманим майном, в подальшому розпорядився ним на свій розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину.
Вказав суду, що 26 жовтня 2020 року приблизно о 19 год. 00 хв., знаходився разом з ОСОБА_5 у подвір`ї домоволодіння свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного звернувся до ОСОБА_5 та попрохав надати належний останньому мобільний телефон марки ХІАОМІ Redmi Note 8Т Moonshadow Grey 4GB RAM 64GB ROM, щоб подзвонити, на що, ОСОБА_5 надав йому свій мобільний телефон. Заволодівши вказаним мобільним телефоном повідомив, що скористається телефоном та поверне його, після чого, розмовляючи по телефону, покинув дане домоволодіння з незаконно отриманим майном, в подальшому розпорядився ним на свій розсуд.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом є скоєння злочину в стані сп`яніння.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді……обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, думку потерпілого, який просить призначити покарання винному не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суду не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлено.
Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання - 2/два/ роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1/один/ рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Строк покарання рахувати з початку відбуття покарання.
Речові докази, а саме: Договір №899-20017652 від 27.10.20 про надання ломбардом фінансового кредиту на одному аркуші залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000170 від 15.11.2020.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1