Справа № 456/4983/19
Провадження № 1-кп/456/199/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисовичі Стрийського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий,

за ч.1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 03.12.2019 близько 20:20 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у коридорі на сьомому поверсі анестезіологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня», що по вулиці О. Басараб, 15 в м. Стрий, Львівської області, куди прийшов відвідати хвору матір. Так, усвідомлюючи, що він перебуває, в приміщенні державної установи, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки, керуючись злочинним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, в непристойній формі, проявляючи безсоромність та вживаючи нецензурну лайку, зайшов в ординаторську анастезіологічного відділення, де умисно, безпричинно наніс кулаками рук декілька ударів в область обличчя лікаря ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно - мозкової травми, струс головного мозку, забій, осадення м`яких тканин обличчя, субкон`юктивальну гематому зліва, забійну рану нижньої повіки зліва, закритий перелом зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Крім цього, продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_4 , незважаючи на неодноразові зауваження з боку медперсоналу вищевказаного медичного закладу та вимогу припинити протиправну поведінку, не реагував, а почав поводити себе ще агресивніше, бігав по коридору за медпрацівниками, висловлював при цьому образливі та непристойні фрази. В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі анестезіологічного відділення та продовжуючи свої хуліганські дії, безпричинно наніс кулаком правої руки удар в область обличчя лікарю ОСОБА_6 , який в той час заступивши на чергування, проводив обхід післяопераційних пацієнтів, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді гематоми нижньої губи, травматичний злам коренів, першого, другого зубів зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Така умисна, протиправна поведінка ОСОБА_4 тривала близько 30 хвилин та була припинена медперсоналом КНП «Стрийська ЦРЛ» та працівниками Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що у свою чергу призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності Комунального некомерційного підприємства «Стрийська ЦРЛ».

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом /хуліганство/, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 296 КК України визнав повністю, пояснив, що 03.12.2019 він планував виїхати за кордон в Німеччину. Коли він знаходився в м. Мукачево, до нього зателефонувала сусідка, яка повідомила, що його матері стало погано. Матір на той час знаходилась вдома. Потім він викликав карету швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала матір до Стрийської ЦРЛ. Після вказаних подій, він змушений був повернутись додому, оскільки хвилювався за стан здоров`я своєї матері. Після обіду, того ж дня, він прибув в Стрийську ЦРЛ, де йому повідомили, що в його матері онкологічне захворювання, лікар запитав, чи робити матері операцію, на що він погодився. Після цього, він придбав ліки та чекав закінчення операції. Пізніше пішов в магазин придбати продукти харчування, щоб поїсти. Коли він повернувся до лікарні та прямував до матері, лікарі зробили йому зауваження. Після цього він зайшов в ординаторську і наніс удари потерпілому ОСОБА_8 , причину своїх дій пояснити не зміг. Пізніше смутно пам`ятає, як наніс удар потерпілому ОСОБА_6 . Пояснив, що поводив себе неадекватно, у зв`язку з тим, що його не впускали навідати матір. Зазначив, що того дня вживав алкогольні напої, ще до приїзду в лікарню. Доповнив, що вказані події тривали близько 30 хв., однак не зміг пояснити таку неадекватну поведінку в приміщенні лікувального закладу. Крім того, вказав, що потерпілому ОСОБА_8 він повністю відшкодував шкоду, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнає частково, зокрема відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн. Просить суд суворо його не карати.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 03.12.2019 перебував на чергуванні в хірургічному відділенні Стрийської ЦРЛ та прийшов в реанімаційне відділення до післяопераційних пацієнтів. В цей час в коридорі приймального покою, він побачив невідомого чоловіка, який дебоширив, виламував двері в ординаторську. У відповідь на його зауваження, незнайомий чоловік висловився нецензурною лайкою та наніс удар кулаком правої руки йому в обличчя. Після цього, медичний персонал та інший невідомий чоловік допомогли скрутити та зв`язати обвинуваченого і викликали наряд працівників поліції. Пізніше йому стало відомо, що обвинувачений мав претензії до лікаря - анестезіолога, який лікував його матір. Крім того, відмітив, що інцидент мав місце близько 20 год. 30 хв. в анестезіологічному відділенні, яке розташоване на сьомому поверсі Стрийської ЦРЛ. Доповнив, що обвинувачений, перебував в неадекватному стані, однак чим цей стан був зумовлений, йому невідомо. Зазначив, що обвинувачений не вибачився перед ним за вчинений відносно нього злочин;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 про те, що вона працює медичною сестрою анестезіологічного відділення Стрийської ЦРЛ. В грудні 2019 р. вона перебувала на чергуванні в лікарні, де в реанімаційному відділенні на лікуванні знаходилась мати обвинуваченого. Ввечері, вона почула крики, які лунали з ординаторської. Коли вона, разом з іншими медичними працівниками, туди зайшли, то побачили лікара ОСОБА_10 , який знаходився під столом. Обвинувачений в цей час нецензурно лаявся, погрожував, наносив удари та копав лікаря ОСОБА_10 , який у відповідь кричав, що він робить. На їх зауваження, обвинувачений почав бігти за ними. Вони втекли від обвинуваченого в травматологічне відділення, де попросили допомоги в лікаря ОСОБА_6 і у незнайомого чоловіка, який прийшов когось провідати. Лікар ОСОБА_6 почав заспокоювати обвинуваченого, однак останній, без видимих на те причин, наніс один удар у обличчя ОСОБА_6 . Доповнила, що обвинувачений дуже агресивно себе поводив, лаявся, погрожував, грюкав дверима. Крім того, звернула увагу, що напередодні інциденту, обвинувачений вже приходив навідувати свою матір;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що вона працює завідуючою анестезіологічного відділення Стрийської ЦРЛ. 03.12.2019 о 20 год. 00 хв. вона прийшла на чергування у вказаний медичний заклад. Перебуваючи в ординаторській анестезіологічного відділення разом з лікарем ОСОБА_8 , вони почули крики чоловіка, які лунали з коридору. Вказаний чоловік, тобто обвинувачений, був чимось невдоволений і кричав де його мати, що вони зробили з нею. Лікар ОСОБА_8 відчинив двері і сказав обвинуваченому почекати, на що останній зайшов в приміщення ординаторської та наніс удар в обличчя лікарю ОСОБА_8 , від чого останній впав на землю. Вона почала кричати, на що збіглись медичні працівники, а ОСОБА_4 в цей час продовжував лаятись та ноносив удари лікарю ОСОБА_8 . Потім обвинувачений побіг за медичними сестрами, а вона почала телефонувати в поліцію. Після цього, з коридору, вона почула голос лікаря ОСОБА_6 , відчинила двері ординаторської та побачила, як обвинувачений наніс удар в обличчя ОСОБА_6 . В подальшому вони всі разом скрутили обвинуваченого, після чого приїхали працівники поліції. Обвинувачений поводив себе дуже агресивно, чим це зумовлено їй невідомо;

заявою ОСОБА_8 від 03.12.2019, в якій останній просить прийняти міри до чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який 03.12.2019 близько 20 год. 00 хв. наніс йому тілесні ушкодження в приміщенні ординаторської реанімаційного віділення КНП « Стрийська ЦРЛ» за адресою : м. Стрий, вул. О.Бесараб, 15/а.с. 98/;

висновком експерта №252 від 09.12.2019, відповідно до якого така проведена на підставі постанови слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 , судово-медичним експертом ОСОБА_14 ; при проведенні судово-медичної експертизи, а саме при огляді ОСОБА_8 виявлені: синець на обох повіках лівого ока, згідно представленої медичної картки стаціонарного хворого, лікарями діагностовано: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій, осадження м`яких тканин обличчя, субкон`юктивальну гематому зліва, забійну рану нижньої повіки зліва, закритий перелом зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від дій тупих твердих предметів, не характерні для утворення їх при падінні з висоти власного зросту, в тому числі із прискоренням, по давності причинення можуть відповідати даті 03.12.2019 і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я /а.с. 99-100/;

заявою ОСОБА_6 від 03.12.2019, в якій останній просить прийняти міри до невідомого йому чоловіка, який 03.12.2019 близько 20 год. 30 хв. наніс удар йому в обличчя в приміщенні анестезіологічного віділення КНП « Стрийська ЦРЛ» за адресою : м. Стрий, вул. О.Бесараб, 15/а.с. 104/;

висновком експерта №253 від 09.12.2019, відповідно до якого, така проведена на підставі постанови слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 , судово-медичним експертом ОСОБА_14 ; при проведенні судово-медичної експертизи, а саме при огляді ОСОБА_6 виявлено: синець на червоній каймі нижньої губи зліва, згідно представленої медичної картки амбулаторного хворого, лікарями діагностовано: гематому нижньої губи, травматичний злам коренів 1,2 верхніх зубів зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від дій тупого твердого предмету, не характерні для утворення їх при падінні з висоти власного зросту, в тому числі із прискоренням, по давності причинення можуть відповідати даті 03.12.2019 і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я /а.с. 105-106/;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №347, проведений о 21:00 год. 03.12.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 на момент проведення огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння /а.с. 109/.

Вказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними і такими, що підтверджуються також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні процесуальними доказами, а саме:
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001442 від 04.12.2019, відповідно до якого 03.12.2019 в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області із заявою звернувся ОСОБА_8 про те, щоб притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 03.12.2019 близько 20:00 год., побив його, чим спричинив тілесні ушкодження в приміщенні КНП «Стрийської ЦРЛ», що за адресою : м. Стрий, вул. О.Бесараб,15. /а.с. 96/;

рапортом на ім`я начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 про те, що 03.12.2019 о 22 год. 33 хв. надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 03.12.2019 о 21:25 год. за адресою: м. Стрий, вул. О.Бесараб, 15 звернувся ОСОБА_8 про те, що близько 20 год.15 хв. його побив ОСОБА_4 , діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана нижньої повіки зліва, множинні осадження обличчя, клінічна тверезість, госпіталізований в травматологічне відділення /а.с. 82/;

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001442 від 04.12.2019, відповідно до якого 03.12.2019 в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 про те, що він просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 03.12.2019 близько 20:30 год., безпричинно побив його, в приміщенні КНП «Стрийської ЦРЛ», що за адресою : м. Стрий, вул. О.Бесараб,15 /а.с. 107-108/;

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001443 від 04.12.2019, відповідно до якого 03.12.2019 в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 про те, що він просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 03.12.2019 близько 20:30 год., безпричинно побив його, в приміщенні КНП «Стрийської ЦРЛ», що за адресою : м. Стрий, вул. О.Бесараб,15/а.с. 101/;

рапортом на ім`я начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 про те, що 03.12.2019 о 23 год. 25 хв. надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 03.12.2019 о 23:23 год. за адресою: м. Стрий, вул. О.Бесараб, 15 звернувся лікар ОСОБА_6 про те, що його побив громадянин ОСОБА_4 діагноз: забійна гематома нижньої губи, травма зубів верхньої щелепи, клінічно тверезий, відпущений додому. /а.с. 102/;

рапортом на ім`я начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 про те, що 03.12.2019 о 20 год. 20 хв. надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 03.12.2019 о 20:19 год. за адресою: м. Стрий, вул. О.Бесараб, 15 повідомив черговий анестезіолог Стрийської ЦРЛ ОСОБА_11 про те, що в лікарні знаходиться родич пацієнта, який наніс тілесні ушкодження лікарю та дебоширить в лікарні /а.с. 103/;

постановою слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 про зміну кваліфікації від 18.12.2019, згідно якої перекваліфіковано кримінальне провадження №0001442 із ч.2 ст.125 КК на ч.1 ст.296 КК та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001442 від 04.12.2019.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_6 надані останнім в судовому засіданні, суд враховує, що показання потерпілого прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 03.12.2019, пов`язані з обставинами кримінального правопорушення, а саме часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особою, яка його вчинила, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, 03.02.2020 подав на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Сторони кримінального провадження щодо проведення судового засідання у відсутності ОСОБА_8 не заперечили.

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9 , оскільки її показання прямо підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та мають значення для встановлення істини по справі. Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що обвинувачений поводив себе неадекватно, нецензурно лаявся, знаходячись в приміщенні медичного закладу, погрожував медичним працівникам. Крім того вона бачила, як ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_11 , оскільки її показання прямо підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та мають значення для встановлення істини по справі. Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що обвинувачений, перебуваючи в медичному закладі, кричав, нецензурно лаявся, поводив себе дуже агресивно, погрожував медичним працівникам. Слід також, наголосити увагу на тому, що свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала показання про те, що вона особисто бачила, як ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Вказані показання свідка узгоджуються з показаннями потерпілих про конфлікт, який мав місце 03.12.2019.

Висновки судово-медичного експерта Стрийського районного відділення КЗ ЛОР №252 від 09.12.2019 та № 253 від 09.12.2019, ОСОБА_14 суд також визнає належними та допустимими доказами, оскільки такі отримано у порядку, встановленому КПК України; вказані експертизи проведені на підставі постанов слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 09.12.2019, експертизи проведено у спеціальній медичній установі - у Стрийському районному відділенні КЗ ЛОР «Львіське обласне бюро судово-медичної експертизи», уповноваженою на те особою, експертом ОСОБА_14 та такі підтверджують той факт, що внаслідок подій, які мали місце, за участю ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 завдано тілесних ушкоджень. Враховуючи, що зазначені експертизи проведено особою, яка володіє спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертиз та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, об`єктивних підстав не довіряти результатам експертиз та вважати їх висновки недостовірними у суду немає. Експертизи містять посилання на медичні документи, що були об`єктом експертного дослідження, а також перелік запитань, поставлених перед експертом. Порушень порядку отримання наданих експерту для дослідження медичних документів не встановлено.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №347 є належним та допустимим доказом, оскільки підтверджує той факт, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння; вказаний висновок, отриманий в порядку, встановленому КПК України, складений уповноваженими на те працівниками медичного закладу Стрийської центральної районної лікарні лікарями ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які не викликають у суду сумнівів у своїй компетентності.

Суд приймає до уваги визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, оскільки останній в судовому засіданні визнав той факт, що справді 03.12.2019 вчиняв хуліганські дії в приміщенні Стрийської ЦРЛ та заподіяв тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_6 .

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

До вказаних висновків, суд прийшов, виходячи і з наступного.
Як убачається із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Вказаний висновок викладено у постановах Верховного Суду у справі № 689/1650/16-к від 13.08.2020, у справі № 343/1218/18 від 25.02.2020.
В судовому засіданні, дослідженими у справі доказами, встановлено, що у обвинуваченого не було бажання завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а останній, навпаки, протиставив себе оточуючим узагалі, показавши свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, оскільки незважаючи на неодноразові зауваження з боку медперсоналу вищевказаного медичного закладу та вимогу припинити протиправну поведінку, не реагував, поводив себе агресивно, бігав по коридору за медпрацівниками, висловлював при цьому образливі та непристойні фрази, безпричинно наніс потерпілим тілесні ушкодження і таку поведінку не зміг і сам пояснити в судовому засіданні.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.296 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненому правопорушенні визнав, розкаявся, раніше не судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, має на утриманні батьків похилого віку, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, частково відшкодував шкоду потерпілим і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу.

27.02.2020 на адресу суду потерпілим ОСОБА_8 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином

11.03.2020 на адресу суду потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою суду від 18.06.2020 цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, за заявою потерпілого, залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 18.06.2020 цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийнято до розгляду.

ОСОБА_6 позовні вимоги мотивує тим, що він працює лікарем-анастезіологом в Стрийській ЦРЛ і 03.12.2019 заступив на чергування та проводив обхід післяопераційних пацієнтів. Близько 20:00 год. у коридорі анестезіологічного відділення Стрийської ЦРЛ він побачив людину, яка вчиняла дебош і вривалася в ординаторську. На його прохання заспокоїтися, він зненацька отримав від даної особи удар кулаком правої руки в обличчя. Пізніше йому стало відомо, що удари йому наносив ОСОБА_4 , мати якого знаходилася в реанімаційному відділі лікарні після операції. 03.12.2019 чергові лікарі травматолог та стоматолог діагностували у нього забійну гематому верхньої губи та злам 21,12 зубів верхньої щелепи, про що свідчить довідка № 7977. За його заявою від 03.12.2019 було відкрите кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст.296 КК України, у якому він був визнаний потерпілим. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 253 від 09.12.2019 року йому нанесені тілесні ушкодження у вигляді гематоми нижньої губи, травматичний злам коренів 1,2 верхніх зубів зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. На зламаних коренях 21,12 верхніх зубів тримався містковий протез, тому виникла потреба видалення коренів цих зубів, перепломбування каналів збережених коренів, видалення місткових протезів 3,4,5 зубів зліва, та протезу 5,6 зубів справа, проведена депульпація та пломбування каналів здорових 4,6 зубів справа, проведена гігієнічна підготовка для встановлення тимчасових протезів. Виготовлено і встановлено металокерамічний протез верхньої щелепи в кількості 10 одиниць. Встановлення імплантів передбачено через шість місяців після видалення зламаних коренів. Встановлення постійного протезу передбачено через шість місяців після встановлення імплантів. З 08.01.2020 по 18.01.2020 він проходив лікування у Стрийській міській стоматологічній поліклініці з приводу ускладнення травми, де було видалено один зламаний корінь. Крім того, звертає увагу, що після побоїв у нього були головні болі, підвищився артеріальний тиск. Під час проходження курсу лікування зубів і встановлення тимчасового місткового протезу, він переніс болючі процедури по видаленню зубів, пломбування каналів двох здорових зубів та перепломбування штифтів, тому внаслідок цього зазнав фізичних страждань. Він приймав знеболюючі ліки, лікарства від тиску та враховуючи те, що він переніс операцію на серце, завдана йому травма призвела до серцевих ускладнень та порушила його звичайний спосіб життя. Крім фізичного болю та страждання, йому була завдана моральна шкода, фізичне насилля над ним відбувалося у присутності персоналу лікарні, а також пацієнтів лікарні. Звертає увагу, що зазнав приниження та сорому. Просить стягнути з відповідача 22 654, 00 грн. матеріальної шкоди та 50 000, 00 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та доповнив, що внаслідок отриманих травм, він був позбавлений можливості провідати родину, яка знаходиться за кордоном. Крім того, доповнив, що з суми 22 650 грн., яка заявлена в цивільному позові, як матеріальна шкода, йому відповідачем відшкодовано 10 тис. грн. Також зазначив, що до двох зубів, які були вибиті обвинуваченим, кріпився весь зубний протез, у зв`язку з чим він був змушений здійснювати повторне протезування.

Представник позивача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, погодився відшкодувати 3200 грн. матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди.

Адвокат ОСОБА_5 позов визнав частково, та доповнив, що кошти в сумі 10 тис. грн., які ОСОБА_4 відшкодував позивачу ОСОБА_6 покривають повністю матеріальну шкоду, яка підтверджується відповідними доказами та частково моральну шкоду.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_4 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди заподіяння ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я внаслідок хуліганських дій обвинуваченого та наслідками, що настали, яка підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт грубого порушення ОСОБА_4 громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю та винятковим цинізмом та призвело до спричинення ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
На підтвердження понесеної позивачем матеріальної шкоди, останній долучив до матеріалів кримінального провадження товарні чеки та акт виконаних робіт про надання йому стоматологічних послуг на загальну суму 22 654,00 грн.
Вивчивши цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди та ознайомившись з долученими ОСОБА_6 до матеріалів справи товарними чеками та актом виконаних робіт про надання йому стоматологічних послуг, суд вважає, що вимога про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди підлягає задоволенню, з врахуванням добровільного відшкодування шкоди, виходячи з наступного.
Відповідно до товарного чеку від 21.12.2019, виданого ПП «Апекс Стоматологія» вказаним підприємством надано стоматологічні послуги на суму 254 грн. Крім того, відповідно до товарного чеку від 06.02.2020 та акту виконаних робіт виданих ПП ОСОБА_20 , ОСОБА_6 надано стоматологічні послуги на суму 22 400 грн.
Відповідно до висновку експерта №253 від 09.12.2020, судово-медичним експертом, Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «ЛОБСМЕ» ОСОБА_14 проведено судово-медичну експеризу ОСОБА_6 . Вказаним висновком виявлено та встановлено: при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено синець на червоній каймі нижньої губи зліва, згідно представленої медичної картки амбулаторного хворого, лікарями діагностовано: гематому нижньої губи, травматичний злам коренів 1,2 верхніх зубів зліва.

На підставі наведеного, враховуючи той факт, що в судовому засіданні на підставі досліджених доказів доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, а також беручи до уваги той факт, що позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 22 654, 00 грн. у повній мірі знайшли належне підтвердження в ході розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконливого висновку, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 12 654, 00 грн., зважаючи на часткове, в розмірі 10 000, 00 грн., відшкодування шкоди обвинуваченим.
Що стосується стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних та фізичних страждань і переживань потерпілого, оскільки отримані ним тілесні ушкодження призвели до істотних змін в його житті та негативно позначилися на його моральному та психологічному стані.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер емоційних, моральних, а насамперед фізичних страждань, які переніс потерпілий, неодноразово відвідуючи лікаря стоматолога, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих відносинах, крім того потерпілий внаслідок злочинних дій обвинуваченого зазнав приниження та сорому, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, оскільки фізичне насилля над ним відбувалось в присутності медичного персоналу лікарні та пацієнтів, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід стягнути 30 000, 00 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, позивач зазнав моральних страждань через короткочасний розлад здоров`я та приниження, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 /п`ятсот/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 8 500 /вісім тисяч п`ятсот/ грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 12 654 /дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири/ грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30 000 /тридцять тисяч/ грн. моральної /немайнової/ шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурор

Суддя ОСОБА_1