Провадження № 1-кп/760/1661/21
Справа № 760/107/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 30.12.2020 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001868 від 26.11.2020 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рудня-Вороб`ївська Малинівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2020 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна прибув до місця свого тимчасового проживання яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні кримінального проступку, зі столу у кімнаті, таємно викрав чуже майно що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме одну золоту каблучку, проба 585, вагою 3,05 г, вартістю 2 465,10 гривень та одну золоту печатку, проба 585 вагою 4,40 г, вартістю 3 810,40 гривень. Після чого ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 , майнової шкоди на загальну суму 6 275,50 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані на досудовому розслідуванні за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За результатами вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на загальну суму 6 275, 50 грн., яку відшкодовано у повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту додані:

-Письмова заява потерпілого ОСОБА_4 , надана в порядку ч.2 ст.302 КПК України, в якій потерпілий підтверджує зазначені в обвинувальному акті обставини, а також висловлює згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, зазначає про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

-Письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , надана в порядку ч.2 ст.302 КПК України, щодо визнання свої винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Заява складена обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , який своїм підписом підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці). Обвинувачений у поданій заяві зазначає, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами стосовно того, що 23.11.2020 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна прибув до місця свого тимчасового проживання яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні кримінального проступку, зі столу у кімнаті, таємно викрав чуже майно що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме одну золоту каблучку, проба 585, вагою 3,05 г, вартістю 2 465,10 гривень та одну золоту печатку, проба 585 вагою 4,40 г, вартістю 3 810,40 гривень. Після чого ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 , майнової шкоди на загальну суму 6 275,50 гривень.

Зазначається, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених в результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

-Матеріали досудового розслідування.

Як вбачається з наданих матеріалів, до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав вищевикладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень не належать до злочинів, та свідчить про незначну суспільну небезпеку вчиненого ним діяння; не працевлаштований; скарг від співмешканців за місцем реєстрації на його поведінку не надходило; раніше не судимий; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває .
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Зі змісту обвинувального акту слідує, що обставини, які обтяжують покарання, органом досудового розслідування не встановлені.
Призначаючи покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид покарання, визначений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, суд звертає увагу на те, що обвинувачений не працевлаштований, а тому не вбачає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу чи виправних робіт, які є більш м`якими видами покарання відносно інших видів покарань, що передбачені санкцією даної статті Кримінального Кодексу України.

Таким чином, враховуючи щире каяття обвинуваченого, особу обвинуваченого, суд визнає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, зокрема довідку №1412/2020 від 14.12.2020, видану представником ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія», яка зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0001868 від 26.11.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 /восьмидесяти/ годин громадських робіт строком.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: Довідку №1412/2020 від 14.12.2020, видану представником ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія», яка зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0001868 від 26.11.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1