Справа № 357/4230/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в ході розгляду у закритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 152 ч.1, 130 ч.1 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 153 ч.1 КК України, відносно яких застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 152 ч.1. 130 ч.1 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 153 ч.1 КК України. Відносно обвинувачених застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 21 листопада 2020 р.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, оскільки прокурором заявлено клопотання про відкладення судового засідання для надання йому можливості ознайомлення із кримінальним провадження у яке він вступив сьогодні.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , мотивоване тим, що вони обвинувачуються у вчинені умисних злочинів, відносно кожного із них продовжують існувати ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вони не мають міцних соціальних зв`язків, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків. ОСОБА_6 вчинив нові злочини в період іспитового строку.

Потерпіла, представник потерпілої згідні із прокурором.

Захисники, обвинувачені заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначають, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, на які він посилається, не доведено, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ними процесуальних обов`язків. Просять змінити відносно кожного обвинуваченого запобіжний захід із тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вони згідно обвинувального акта обвинувачуються у вчинені умисних злочинів, у т.ч. тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України. ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив нові злочини в період іспитового строку. Відносно кожного із них продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України: а саме: незаконно впливати на потерпілу, а відносно ОСОБА_6 також ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що він згідно обвинувального акта раніше судимий, інкриміновані йому злочини вчинив в період іспитового строку.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисників, обвинувачених про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням його під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що стороною захисту не надані докази, документи, які б свідчили про істотні зміни, що відбулися із час обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не надано також документи, які б свідчили про неможливість продовження тримання обвинувачених під вартою.

Суд визнає, що справжні інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 371 ч.2 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснює судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,331,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 січня 2021 р.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 січня 2021 р.

У задоволенні клопотання захисників, обвинувачених про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду