У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
Перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про наявність підстав для подальшого тримання під вартою арештованого громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 Кримінально кодексу Російської Федерації.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ визначення слідчого судді в Ужгородському міськрайонному суді від 09.10.2020 року, матеріали даної справи № 308/10532/20, передані слідчому судді ОСОБА_3 та прийняті суддею до провадження.
09.10.2020 р. слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід. Заява про самовідвід мотивована тим, що слідчим суддею ОСОБА_3 , 24 січня 2020 року приймалось рішення та було постановлено ухвалу, якою застосовано відносно гр. ОСОБА_4 тимчасовий арешт на строк 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. Разом з тим, 10.03.2020 року гр. ОСОБА_6 , письмово звернувся до Вищої Ради Правосуддя з скаргою, про порушення слідчим суддею ОСОБА_3 його права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Зокрема, у своїй скарзі ОСОБА_6 зазначив, що слідчим суддею ОСОБА_3 , було порушено його право на оскарження рішення про видачу особи (екстрадицію), у зв`язку з тим, що ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не було надіслано до УВП № 9, де він утримувався і суддею, не були направлені вчасно матеріали справи до суду апеляційної інстанції.
Посилаючись на положення ст. 80, ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя ОСОБА_3 , зазначає, що при розглдяі нею як слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , можуть виникнути сумніви в упередженості, вважає за необхідне, заявити собі самовідвід на підставі п.4 ч.1ст.75 КПК України.
Прокурор в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Затриманий ОСОБА_4 доставлений до суду на час та дату судового засідання не був, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Захисники ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, подав заяву на адресу суду про розгляд заяви слідчого судді про самовідвід у його відсутності.
Дослідивши доводи, викладені у заяві про самовідвід, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст.75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.
В даному випадку, слідчий суддя як на підставу заявлення самовідводу вказує на те, що 10.03.2020 року гр. ОСОБА_6 , письмово звернувся до Вищої Ради Правосуддя зі скаргою, про порушення слідчим суддею ОСОБА_3 його права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд вважає, що доводи викладені в заяві про самовідвід не містять доказів, що вказують на необ`єктивність, упередженість слідчого судді, а наявності будь-яких інших обставин, які б викликали сумнів у її упередженості відсутні.
При тлумаченні змісту поняття «підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», п.66, 67).
Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Судовим розглядом не встановлено обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі. Доказів, наявності будь-яких обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8від 13червня 2007року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Право особи звертатися зі скаргою на дії судді гарантовано статтею 107 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". А тому лише факт написання скарги на дії судді до ВРП не може свідчити про обставину, яка викликає сумнів у неупередженості судді.
У Рішенні Ради суддів України №34 від 08.06.2017 (зі змінами від 01.03.2019) зазначено, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 КК України.
Також Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь - якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.
На підставі викладеного, оскільки заявлений слідчим суддею ОСОБА_3 самовідвід не містить відомостей, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені нормами КПК України, заява про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.7, 9, 75, 80, 81 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1