Провадження № 11-кп/4820/300/20
Справа № 687/2/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів

судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 01 грудня 2019 року, за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кути Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, раніше судимого:

-31 січня 2013 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з установленням 3 років іспитового строку;

-11 липня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 6 років позбавлення волі;

-17 липня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі;

-11 серпня 2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-23 грудня 2014 року Садгірським районним судом м. Чернівців за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна;

-21 вересня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, 14 червня 2019 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 28 січня 2020 року, зараховано у строк відбування покарання час перебування його під вартою з 03 грудня 2019 року по 28 січня 2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком чинності ухвалено залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази: автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat» з номерним знаком « НОМЕР_1 », один срібний ланцюжок, один срібний браслет та один металевий ланцюжок залишено ОСОБА_9 .

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфісковано у власність держави вилучену у ході кримінального провадження одну пару робочих рукавичок, що належать ОСОБА_9 .

Решту речових доказів залишено потерпілій ОСОБА_10 .

За вироком суду, 30 листопада 2019 року близько 13 год 15 хв ОСОБА_9 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення вирішив повторно вчинити крадіжку товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів із житлового будинку, що розташований на АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тоді ж ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, скориставшись відсутністю власників помешкання та сторонніх осіб, якими його дії могли б бути викриті, через незачинену хвіртку зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_11 , що знаходиться за вищевказаною адресою.

За допомогою прикладання фізичної сили ОСОБА_9 відтиснув металопластикове вікно, проник в приміщення житлового будинку ОСОБА_11 , де із шухляди шафи спальної кімнати викрав грошові кошти у сумі 4 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 30 листопада 2019 року становить 2 403,55 грн за 100 доларів США, складає 100 949 грн. 10 коп; 16 000 гривень; 100 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 30 листопада 2019 року становить 2 645,1 грн за 100 євро і становить 2 645 грн 10 коп; а також ювелірні вироби, а саме: 1 золоту сережку у формі кільця, 583 проби, вагою 0,15 г, вартістю 97 грн 54 коп; 1 пару золотих сережок у формі кілець, 583 проби, вагою 5,93 г, вартістю 3 856 грн 04 коп; 1 золоте кільце з червоним камінцем, 583 проби, вагою 6,54 г, вартістю 4 252 грн 70 коп; 1 золоту обручку шлюбна, 375 проби, вагою 5,46 г, вартістю 2 283 грн 70 коп; золоте кільце із зображенням 3-х пелюсток, 585 проби, вагою 6,5 г, вартістю 4 225 грн; золоте кільце із зображеннями крапельок, 583 проби, вагою 0,16 г, вартістю 104 грн 04 коп; золоту обручку з білими камінцями, 585 проби, вагою 1,31 г, вартістю 851 грн 50 коп; золотий хрестик із зображенням «Ісуса Христа» із золотим кільцем, 585 проби, вагою 1,72 г, вартістю 1 118 грн; 1 пару золотих сережок із 3-ма камінцями білого кольору, 585 проби, вагою 2,12 г, вартістю 1 378 грн; золотий хрестик із золотим кільцем, 583 проби, вагою 0,58 г, вартістю 377 грн 15 коп; 1 пару золотих сережок у формі човників, 585 проби, вагою 2,72 г, вартістю 1 768 грн.; золотий сплав дротик, 583 проби, довжиною 3 см, вагою 0, 09 г, вартістю 58 грн 52 коп; 1 пару золотих сережок у формі кульок, 585 проби, вагою 1,68 г, вартістю 1 092 гр.; 1 пару золотих сережок з білими камінцями, 585 проби, вагою 2,66 г, вартістю 1 729 грн; 1 пару золотих сережок у формі букви «О», 585 проби, вагою 1,81 г, вартістю 1 176 гри 50 коп; 1 пару золотих сережок у формі букви «П», 585 проби, вагою 1,21 г, вартістю 786 грн 50 коп; 1 пару золотих сережок у формі знаку «безкінечності», 585 проби, вагою 2,49 г, вартістю 1 618 грн 50 коп; золотий кулон у формі зірки з золотим кільцем, 583 проби, вагою 0,74 г, вартістю 481 грн 19 коп; золотий браслет у формі кілець, 585 проби, вагою 6,03 г, вартістю 12 675 грн; золотий ланцюжок з тонким хрестиком із зображення «Ісуса Христа» та надпис «ШШ», 585 проби, вагою 2,91 г, вартістю 1 891 грн 50 коп; золотий ланцюжок із золотим кулоном у формі букви «О» з 3-ма білими камінцями, 585 проби, вагою 3,45 г, вартістю 2 242 грн 50 коп.; золотий ланцюжок тонкий з золотим хрестиком із зображенням «Ісуса Христа», 585 проби, вагою 3,25 г, вартістю 2 112 грн 50 коп; золотий ланцюжок із золотим кулоном у формі овалу, 583 проби, вагою 0,58 г, вартістю 377 грн. 15 коп.; золотий ланцюжок у формі пелюсток, 585 проби, вагою 5,75 г, вартістю 3 737 грн. 50 коп.; золотий ланцюжок у формі кілець, 585 проби, вагою 6,5 г, вартістю 4225 грн.; 1 срібний браслет з камінцями білого кольору, 925 проби, довжиною 19 см, вартістю 168 грн. 24 коп.; 1 срібне кільце з камінцем білого кольору, 925 проби, вагою 2,76 г, вартістю 32 грн 54 коп; 1 срібне кільце з камінцем білого кольору (з тріщиною), 925 проби, вагою 2,05 г, вартістю 24 грн 17 коп.

За вказаних обставин ОСОБА_9 повторно, умисно, таємно, з проникненням у житло викрав належні потерпілій ОСОБА_10 грошові кошти та ювелірні вироби на загальну суму 174 334 гривень 18 копійок, що більше як в 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдав потерпілій значної шкоди.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати вирок Чемеровецького районного суду від 28 січня 2020 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Речовий доказ автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, який був знаряддям вчинення злочину, передати у власність держави.

Не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор уважав, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначав, що згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину або відповідно використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення.
Так, постановою слідчого у кримінальному провадженні від 03 грудня 2019 року автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Однак, як слідує з оскаржуваного вироку і матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 на вказаному автомобілі приїхав з міста Кам`янця-Подільського до смт Чемерівці і в подальшому на цьому ж автомобілі перевозив викрадені речі. Таким чином, ОСОБА_9 використовував зазначений автомобіль як засіб для вчинення злочину.
Окрім того, оскільки санкція ч.3 ст.185 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_9 , передбачає покарання у виді позбавлення волі, то в даному випадку є можливим застосування спеціальної конфіскації.
Суд першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку в порушення вимог закону спеціальну конфіскацію автомобіля як засобу вчинення злочину не застосував, а повернув його обвинуваченому ОСОБА_9 .
На думку прокурора, таким чином, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В своїй апеляційній скарзі та в запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_9 просив пом`якшити йому покарання за вироком Чемеровецького районного суду від 28 січня 2020 року.

На думку обвинуваченого, покарання відповідно до вироку місцевого суду є занадто суворим, а судом не враховано всіх обставин, що його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій матеріального та морального характеру.

Зазначав, що спеціальна конфіскація не може бути застосована в даному випадку, оскільки автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, предметом злочину, засобом або знаряддям злочину не був.

У день вчинення злочину він привозив пасажира з міста Кам`янця-Подільського, бо легально працював на таксі та заробляв кошти, здійснюючи перевезення.

Намір здійснити злочин у нього виник, коли висадив пасажира. Будинок, з якого він вчинив крадіжку ювелірних виробів та грошових коштів, знаходився на значній відстані від автомобіля та на іншій вулиці від нього. Необхідності у перевезенні викраденого в нього не було, бо воно помістилося в кишені його куртки. Однак, він не міг іншим чином, як не на автомобілі, повернутися додому в місто Кам`янець-Подільський.

Указаний автомобіль він не використовував будь-яким чином як засіб для вчинення злочину, а тому цей автомобіль не може бути визнаний знаряддям злочину.

Ураховуючи зазначене, обвинувачений ОСОБА_9 просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг; прокурора ОСОБА_7 , який частково підтримав апеляційну скаргу про скасування вироку з викладених у ній мотивів та заперечив проти іншої апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги обвинуваченого та в заперечення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційним судом установлено, що 30 листопада 2019 року близько 13 год 15 хв ОСОБА_9 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення вирішив повторно вчинити крадіжку товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів із житлового будинку, що розташований на АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тоді ж ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, скориставшись відсутністю власників помешкання та сторонніх осіб, якими його дії могли б бути викриті, через незачинену хвіртку зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_11 , що знаходиться за вищевказаною адресою.

За допомогою прикладання фізичної сили ОСОБА_9 відтиснув металопластикове вікно, проник в приміщення житлового будинку ОСОБА_11 , де із шухляди шафи спальної кімнати викрав грошові кошти у сумі 4 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 30 листопада 2019 року становить 2 403,55 грн за 100 доларів США, складає 100 949 грн. 10 коп., 16 000 гривень, 100 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 30 листопада 2019 року становить 2 645,1 грн за 100 євро і становить 2 645 грн 10 коп, а також ювелірні вироби, а саме: 1 золоту сережку у формі кільця, 583 проби, вагою 0,15 г, вартістю 97 грн 54 коп; 1 пару золотих сережок у формі кілець, 583 проби, вагою 5,93 г, вартістю 3 856 грн 04 коп; 1 золоте кільце з червоним камінцем, 583 проби, вагою 6,54 г, вартістю 4 252 грн 70 коп; 1 золоту обручку шлюбна, 375 проби, вагою 5,46 г, вартістю 2 283 грн 70 коп; золоте кільце із зображенням 3-х пелюсток, 585 проби, вагою 6,5 г, вартістю 4 225 грн; золоте кільце із зображеннями крапельок, 583 проби, вагою 0,16 г, вартістю 104 грн 04 коп; золоту обручку з білими камінцями, 585 проби, вагою 1,31 г, вартістю 851 грн 50 коп; золотий хрестик із зображенням «Ісуса Христа» із золотим кільцем, 585 проби, вагою 1,72 г, вартістю 1 118 грн; 1 пару золотих сережок із 3-ма камінцями білого кольору, 585 проби, вагою 2,12 г, вартістю 1 378 грн; золотий хрестик із золотим кільцем, 583 проби, вагою 0,58 г, вартістю 377 грн 15 коп; 1 пару золотих сережок у формі човників, 585 проби, вагою 2,72 г, вартістю 1 768 грн.; золотий сплав дротик, 583 проби, довжиною 3 см, вагою 0, 09 г, вартістю 58 грн 52 коп; 1 пару золотих сережок у формі кульок, 585 проби, вагою 1,68 г, вартістю 1 092 гр.; 1 пару золотих сережок з білими камінцями, 585 проби, вагою 2,66 г, вартістю 1 729 грн; 1 пару золотих сережок у формі букви «О», 585 проби, вагою 1,81 г, вартістю 1 176 гри 50 коп; 1 пару золотих сережок у формі букви «П», 585 проби, вагою 1,21 г, вартістю 786 грн 50 коп; 1 пару золотих сережок у формі знаку «безкінечності», 585 проби, вагою 2,49 г, вартістю 1 618 грн 50 коп; золотий кулон у формі зірки з золотим кільцем, 583 проби, вагою 0,74 г, вартістю 481 грн 19 коп; золотий браслет у формі кілець, 585 проби, вагою 6,03 г, вартістю 12 675 грн; золотий ланцюжок з тонким хрестиком із зображення «Ісуса Христа» та надпис «ШШ», 585 проби, вагою 2,91 г, вартістю 1 891 грн 50 коп; золотий ланцюжок із золотим кулоном у формі букви «О» з 3-ма білими камінцями, 585 проби, вагою 3,45 г, вартістю 2 242 грн 50 коп.; золотий ланцюжок тонкий з золотим хрестиком із зображенням «Ісуса Христа», 585 проби, вагою 3,25 г, вартістю 2 112 грн 50 коп; золотий ланцюжок із золотим кулоном у формі овалу, 583 проби, вагою 0,58 г, вартістю 377 грн. 15 коп.; золотий ланцюжок у формі пелюсток, 585 проби, вагою 5,75 г, вартістю 3737 грн. 50 коп.; золотий ланцюжок у формі кілець, 585 проби, вагою 6,5 г, вартістю 4225 грн.; 1 срібний браслет з камінцями білого кольору, 925 проби, довжиною 19 см, вартістю 168 грн. 24 коп.; 1 срібне кільце з камінцем білого кольору, 925 проби, вагою 2,76 г, вартістю 32 грн 54 коп; 1 срібне кільце з камінцем білого кольору (з тріщиною), 925 проби, вагою 2,05 г, вартістю 24 грн 17 коп.

За вказаних обставин ОСОБА_9 повторно, умисно, таємно, з проникненням у житло викрав належні потерпілій ОСОБА_10 грошові кошти та ювелірні вироби на загальну суму 174 334 гривень 18 копійок, що більше як в 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдав потерпілій значної шкоди.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, установлених судом і викладених у вироку, а також кримінально-правова кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднане з проникненням у житло, в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 не оспорюється.

Водночас колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень частин 2 і 4 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви його ухвалення, а згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються рішення щодо речових доказів.

Речовими доказами відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Законом України №1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року доповнено ст.96-1 КК України, відповідно до якої спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які, зокрема, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а згідно п.1 ч.2 цієї норми закону спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину або відповідно використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення.

Пунктом 1 ч.9 ст.100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Як вбачається з матеріалів цього кримінального провадження, постановою слідчого від 03 грудня 2019 року автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Цього ж дня транспортний засіб оглянуто як речовий доказ та поміщено на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів Чемеровецького ВнП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області (квитанція отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №348 від 03 грудня 2020 року).

Саме на автомобілі «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, обвинувачений ОСОБА_9 приїхав з міста Кам`янця-Подільського у смт Чемерівці до місця вчинення злочину і в подальшому на цьому ж автомобілі перевозив викрадені речі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 використовував зазначений автомобіль як засіб для вчинення злочину, володів ним на законних підставах на підставі технічного паспорта та уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Коли цей автомобіль перейшов у володіння обвинуваченого ОСОБА_9 , то одночасно він також почав перебувати у розпорядженні іншої особи ОСОБА_12 , якому номінальний власник ОСОБА_13 передав автомобіль на підставі генеральної довіреності.

При цьому колегія суддів зауважує цілковиту пасивність номінального власника ОСОБА_14 під час кримінального провадження, хоча автомобіль тривалий час перебував під арештом, що свідчить про фактичну втрату ним інтересу щодо повернення цього автомобіля ще й за обставин, коли місцевий суд повернув цей транспортний засіб не йому, а його законному володільцю, тобто обвинуваченому. Тому його необізнаність щодо злочинного використання належному йому автомобіля, з яким він втратив зв`язок, не є перешкодою для застосування спеціальної конфіскації.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з тим, що санкція ч.3 ст.185 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_9 , передбачає покарання у виді позбавлення волі, тому в даному випадку є можливим застосування спеціальної конфіскації.

Однак, незважаючи на це, суд першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку, в порушення ч.9 ст.100 КПК України та ч.1 ст.96-1, ст.96-2 КК України спеціальну конфіскацію автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, як засобу вчинення злочину не застосував, а без наведення жодних мотивів повернув його обвинуваченому ОСОБА_9 .

Як установлено колегією суддів апеляційного суду, постановою слідчого від 03 грудня 2019 року автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Відтак, у даному випадку спеціальна конфіскація може бути застосована, тому колегія суддів уважає обґрунтованими доводи прокурора в апеляційній скарзі з даного приводу.

При застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Воднораз відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи долю речового доказу у цьому кримінальному провадженні автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat», апеляційний суд ураховує дані про особу винного, який вчинив закінчений тяжкий злочин, вартість викраденого, що в декілька разів перевищує вартість транспортного засобу, тобто є співрозмірною. Тому в цьому випадку вважає пропорційним втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вирок місцевого суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нового вироку.

Згідно зі ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Так, на підставі ст.65 КК України суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості цього злочину, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обвинуваченому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені вимоги місцевим судом в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 були дотримані.

Зокрема, місцевий суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , місцевим та апеляційним судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Ураховано, що ОСОБА_9 щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з боку потерпілої відсутні претензії матеріального та морального характеру,.

Однак, ним вчинено злочин упродовж короткого проміжку часу після звільнення з місць позбавлення волі (менше півроку), а тому його виправлення можливе лише шляхом ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції покарання є обґрунтованим та, на думку колегії суддів, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Тому призначити йому більш м`яке покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.3 ст.185 КК України, не є можливим.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 в частині невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначення йому надто суворого покарання та застосування спеціальної конфіскації, не заслуговують на увагу і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 409, 418, 420, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
У задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року щодо ОСОБА_9 в частині повернення йому автомобіля «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, скасувати і в цій частині ухвалити свій вирок.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України примусово безоплатно вилучити у власність держави автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Литовської республіки), 2006 року випуску, який знаходиться на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів Чемеровецького ВнП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області (смт Чемерівці Хмельницької області, вул. Ярослава Мудрого, буд.3).

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4