446/995/19
1-в/465/236/20
У Х В А Л А
судового засідання
21.12.2020 року суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання старшого інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , про приведення вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VІІІ про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_5 -

в с т а н о в и в :

старший інспектор Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , звернулася в суд з поданням, погодженим її начальником про приведення вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VІІІ про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представника органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений у судовому засідання подання заперечив та просив у задоволенні подання відмовити.

Прокурор у судовому засіданні заперечила подання та просила відмовити у задоволенні такого у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Заслухавши думку представника органу пробації, засудженого та прокурора, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено узгоджене сторонами йому покарання у виді одного року шість місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

З 30.01.2020 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України №2617-VІІІ. Вказаним законом внесено зміни та пом`якшено покарання за ч.1 ст. 185 КК України. Зокрема, визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, утому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Звертаючись до суду із поданням, орган пробації просив суд вирішити питання про приведення вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року у відповідність до вимог Закону України №2617-VІІІ стосовно засудженого ОСОБА_5 як особи, що відбуває покарання.

Однак, призначене ОСОБА_5 вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року покарання за частиною 1 статті 185 КК України не передбачене її санкцією після внесення змін Законом №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року.

Разом з тим, відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно з ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, іспитовий строк відносно засудженого ОСОБА_5 закінчився 29.10.2020 року.

Враховуючи, що іспитовий строк, призначений вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року на даний час закінчився, тому актуальність питання про приведення вказаного вироку у відповідність відсутня.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 74,78 КК України -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання старшого інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , про приведення вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VІІІ про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1