Справа № 519/826/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Южного міського суду Одеської області кримінальне провадження № 0000157 від 10.07.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць села Сербка Комінтернівського району Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст.289 КК України

Встановив :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10.07.2020 в період часу з 00 годин 00 хвилин до 03 години 20 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на парковій зоні між будинками №26 та АДРЕСА_2 , побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ-2107», білого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого являється ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник корисливий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшов до зазначеного автомобіля та використовуючи заздалегідь приготовлений власний розкладний ніж, відімкнув водійські дверцята, тим самим проник до салону вказаного автомобіля, та продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії до кінця, ключем, який знаходився у замку запалення, привів в дію двигун автомобіля, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим автомобілем на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 53 867 (п`ятдесят три тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок.
Крім того, 10.07.2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який на той час перебував в селі Сербка Лиманського району Одеської області, виник корисливий злочинний умисел направлений на повторне незаконне заволодіння транспортного засобу.
10.07.2020 у період часу з 04 годин 30 хвилин до 07 годин 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на повторне незаконне заволодіння транспортного засобу, прибув до будинку АДРЕСА_3 , де в ході пошуку транспортного засобу придатного для заволодіння, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ- 2107», червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 1992 року випуску, власником якого являється ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до вищевказаного автомобіля марки «ВАЗ-2107» та використовуючи заздалегідь приготовлений власний розкладний ніж, відімкнув водійські дверцята, тим самим проник до салону вказаного автомобіля. Шляхом пошкодження замка запалення, привів в дію двигун автомобіля, повторно незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, на якому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим автомобілем на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 67 334 (шістдесят сім тисяч триста тридцять чотири)гривні 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та надав суду покази аналогічні тим, які вказані в обвинувальному акті. Крім того вказує, що викрадені автомобілі планував розібрати по запчастинах, але головною причиною своїх діянь вважає те, що в той день розлучився із своєю дівчиною і це на нього мало такий негативний вплив. Повністю усвідомлює протиправність своїх дій та щиро розкаюється у вчиненому.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, зокрема щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд по справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням долучених матеріалів.
Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає достовірними, належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.289 ч.1, 2 КК України і його дії правильно кваліфіковані за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно та його вина доведена в повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України є щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України , підлягає покаранню за вчинений ним тяжкий злочин, має постійне місце роботи, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих, негативне відношення до скоєного діяння.
Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі в його випадку можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність пом`якшуючих обставин, зважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останнього від суспільства, а тому обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції даної статті, без конфіскації майна, але умовно, із застосуванням до основного покарання положень, передбачених ст.75, 76 КК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, доля речових доказів у справі, повинна бути вирішена за правилами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368 - 371, 374 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 289, КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 чу остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.
У відповідності з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , на період іспитового строку, наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Матеріали кримінального провадження за № 0000157 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2020 залишити зберігатись в Комінтернівській місцевій прокуратурі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Копія вироку після проголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя Южного міського суду ОСОБА_8