Справа № 361/5833/20
Провадження № 1-кс/361/1478/20
У Х В А Л А

31 серпня 2020 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари скаргу ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:
31 серпня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час огляду 26.08.2020 року у кримінальному провадженні № 0002318.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 26.08.2020 в рамках зазначеного кримінального провадження слідчим Броварського ВП ГУНП у Київській області в межах адміністративно-територіальних межах с. Погреби Броварського району Київської області було проведено два огляди місця події, де під час одного було вилучено спеціальну техніку на земельній ділянці, де безпосередньо проводилось зняття ґрунтового покриву (поверхневого шару) землі, та другий огляд місця події на іншій земельній ділянці, яка розташована на відстані, приблизно 150-200м від першої, на якій також було вилучили спеціальну техніку, яка частково на праві власності, а частково на підставі оренди, перебувала у користуванні ОСОБА_4 .
Просить визнати незаконною бездіяльність слідчого Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002318 від 27.08.2020, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, та повернути його законному володільцю.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 та слідчий СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про його дату й час, не прибули; при цьому адвокат ОСОБА_3 у телефонному режимі просив розглянути скаргу за його відсутності, мотивуючи запровадженням в Україні до 31.08.2020 карантинних заходів. За наведених обставин, з урахуванням рекомендацій Ради суддів України в листі № 9-рс-186/20 стосовно соціально відповідальної поведінки учасників процесу за умов установленого особливого режиму роботи суду, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутності осіб, що її подали, та прокурора, бездіяльність якого оскаржується, без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами частини четвертої статті 107 КПК України.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного огляду, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Судовим розглядом встановлено що, СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002318 від 27.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України.
31 серпня 2020 ухвалою слідчого судді відмовлено у клопотанні слідчого про надання дозволу на проведення огляду земельної ділянки за координатами 50о331 c.ш. 30о3712 в.д., що розташована в с. Погреби, Броварського району, Київської області, приблизно на відстані 100 м від вул. Погребський шлях в бік м. Київ, а так само відмолено в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в цьому ж кримінальному провадженні.
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 237 КПК України огляд проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні №0002318 не надано, враховуючи при цьому, що при аналізі ухвали слідчого судді про огляд, не було надано дозвіл на його проведення та вилучення майна на поверненні якого наполягає заявник.
Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому майном.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення огляду, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.
Керуючись ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у неповерненні вилученого майна під час огляду 26.08.2020 майна у кримінальному провадженні №0002318 задовольнити.
Зобов`язати слідчогоСВ Броварського ВП ГУНП в Київській області, уповноваженого здійснювати досудове розслідування №0002318 повернути тимчасово вилучене під час огляду 26.08.2020 майно.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1