Справа № 603/64/20
Провадження № 1-кп/603/47/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 17 липня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, одруженого, жителя АДРЕСА_2 , не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 16 липня 2019 року приблизно о 23:58 год, перебуваючи перед приміщенням кафе-бару «Панянка», що в с. Комарівка Монастириського району Тернопільської області, під час короткочасного словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи розлюченим на поведінку потерпілого ОСОБА_5 , умисно наніс не менше трьох ударів стопою правої ноги в голову ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, забої м`яких тканин носа та лівої вушної раковини, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Окрім цього, 16 липня 2019 року приблизно о 23:58 год, перед приміщенням кафе-бару «Панянка», що в с. Комарівка Монастириського району Тернопільської області, обвинувачений ОСОБА_3 під час короткочасного словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс один удар рукою в обличчя потерпілої ОСОБА_6 . Внаслідок нанесеного удару потерпіла ОСОБА_6 відчула фізичний біль, проте будь-яких тілесних ушкоджень не отримала.
Такими умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та суду пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті час і місці у нього виник словесний конфлікт із потерпілими, під час якого він наніс декілька ударів ОСОБА_5 та один удар ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється, намагався примиритися з потерпілими, однак ОСОБА_6 у цей період перебуває за межами України, а потерпілий ОСОБА_5 відмовився спілкуватися, просить його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою вину, повністю погодився зі всіма доказами, що підтверджують обставини вчинення та його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, в силу ч.3 ст.349 КПК України відмовився від їх дослідження в ході судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 , а також потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до проступків, обставини кримінального провадження, особу винного і вважає обрати покарання у виді штрафу. При цьому суд враховує позицію потерпілих щодо міри покарання, те, що обвинувачений негативно не характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.
Визначене покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів та відповідатиме меті покарання, наведеній у ст. 50 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ - оптичний диск з камер відеоспостереження - залишити при матеріалах кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
-за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ оптичний диск з камер відеоспостереження - залишити при матеріалах кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1