Справа № 404/3857/20
Номер провадження 1-кп/404/272/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання у м. Кропивницький, кримінальне провадження №0000882 від 06.11.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.1, ст.307 ч.2, ст.309 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Кіровським районним судом м. Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом, термін дії якого спливає 07.10.2020 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку з великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачене ст.331 ч.3 КПК України.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити відносно ОСОБА_5 термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисника та самого обвинуваченого, які не заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом, однак просили змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений період часу, а саме з 18.00 год. до 07.00 год. ранку, посилаючись на відсутність фінансових засобів до існування та у зв`язку з чим необхідності працевлаштування.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ст.331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З матеріалів обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 хоч і має постійне місце проживання, проте обвинувачується у вчиненні низки умисних кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, офіційно не працює та неодружений, дітей на утриманні також не має, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_5 у разі зміни йому раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 .
З урахуванням вказаних вище підстав, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну його підзахисному ОСОБА_5 запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений період часу, у зв`язку з ненаданням суду доказів щодо працевлаштування останнього, а тому клопотання захисту не підлягає задоволенню.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з врахуванням матеріалів обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 умови відбуття запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 02.10.2020 року до 02.12.2020 року.
Залишити без змін покладені раніше на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки та умови відбуття запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, визначені ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1