Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1097/18
Провадження № 1-кп/499/9/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження помічника судді ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження №0000733, внесеного до ЄРДР від 15.10.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, болгарина, уродженця м. Києва, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , студент Національного авіаційного університету, ФОП, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2018 року приблизно о 12:00 годині, більш точний час встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 , в салоні якого на пасажирському сидінні біля водія перебувала ОСОБА_6 , 1997 року народження, а на задньому сидінні ОСОБА_7 , 1997 року народження. Обвинувачений, керуючи вищевказаним автомобілем, рухався приблизно 80 км/год. у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості, по асфальтованому сухому дорожньому покриттю автодороги «Київ-Одеса» М-05 на 407 км. + 300 м. на території Іванівського району Одеської області, рухаючись з боку м. Києва у напрямку м. Одеси, поза межами населеного пункту, по прямій, рівній ділянці, де організовано двосторонній рух і проїзна чистина має по дві основні смуги руху у протилежних напрямках, що позначені відповідною дорожньою розміткою, та розділенні між собою бетонним відбійником, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, при відсутності перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не зменшив швидкість автомобіля, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та легковажно розраховуючи на їх відведення, не дотримався безпечної дистанції та не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з задньою лівою частиною авто потягу у складі автомобіля «КАМАЗ» д/н НОМЕР_2 з причепом ГКБ д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався попереду у попутному напрямку у правій полосі зі швидкістю 35 км/год.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.3б, п.12.1, п.12.3, п.13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно з якими:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Внаслідок дорожньо-транспортної події на місці загинула пасажир автомобілю «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 , 1997 року народження, якій згідно з висновком експерта №1546-3447/2018 від 22.11.2018 року, спричиненні тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Причиною її смерті стала відкрита черепно-лицьова травма у вигляді багато уламкового перелому кісток лицевого та мозкового черепа з розриванням твердої мозкової оболонки та забоєм-розміщенням обох лобових, скроневих та тім`яних часток.

Крім того, під час дорожньо-транспортної події було травмовано пасажира автомобілю «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 , 1997 року народження, якому згідно з висновком експерта №2512 від 05.11.2018 року спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні, у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді закритого скалкового перелому правої ключиці, закритого перелому поперечного відростку 3 грудного хребця.

Порушення водієм автомобіля «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог п.2.3б, п.12.1, п.12.3, п.13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінувалось порушення вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху та перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що вказана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. Докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння відсутні.

Обвинувачений у судовому засіданні провину визнав частково, заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення ДТП, вказав, що щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілих, вказав, що має на меті виправити свій вчинок та бути благодійником, пояснив, що він, разом з подругою ОСОБА_9 та другом ОСОБА_10 , домовившись приблизно за день до ДТП поїхати до м. Одеси, 15.10.2018 року о шостій годині ранку вони виїхали на автомобілі Volkswagen Polo білого кольору з м. Києва до м. Одеси задля того, щоб погуляти біля моря, було сонячно, дорожнє покриття було сухе. При цьому він був за кермом, алкогольні напої не вживав, почуття втоми в нього не було. Марина сиділа поруч з водійським сидінням, а ОСОБА_11 на задньому сидінні. Вони їхали не швидко, приблизно 90-80 км/год. Разом з тим, самої ДТП та обставин, які стали причиною для неї він не пам`ятає. Останнє що пам`ятає, це як вони зупинилися біля АЗС «WOG» поблизу м. Умань, його друзі купили собі по пляшці пива, а він випив кави та вони через хвилин двадцять поїхали далі. Надалі, він пам`ятає, як прокинувся в машині швидкої допомоги, перебував в стані шоку, не розумів, що відбувається. Надалі, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, він зрозумів, що саме він є винуватцем даної ДТП, оскільки можливо машину занесло та він, не впоравшись з керуванням, зіткнувся правою передньою частиною свого авто з задньою лівою частиною причепу автомобілю КАМАЗ, який їхав попереду. Він відчуває відповідальність за скоєння даного правопорушення, дуже жалкує про скоєне, всіляко підтримує родини постраждалих, відшкодував їм матеріальну шкоду, вибачився та допомагає по мірі можливості, з сім`ями постраждалих підтримує дружні відносини.

Також відзначив, що завжди був обережним водієм, водійське посвідчення він отримав у 2018 році.

Захисник обвинуваченого у судовому засідання під час судових дебатів просив суд при ухваленні вироку врахувати особу обвинуваченого, який, щиро розкаюється, є інвалідом з дитинства, має невиліковну хворобу, проживає разом з матір`ю, яка наразі тяжко хворіє, навчається в НАУ на заочній формі навчання, потерпілі до нього претензій не мають, вибачили його та просив призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з застосуванням положень ст.75 КК України. Також захисник обвинуваченого просив суд визнати недопустимим доказом протокол медичного огляду на стан сп`яніння від 15.10.2018 року, оскільки по перше, лікар, який проводив освідування обвинуваченого є лікарем акушером-гінекологом, тобто не фахівцем в даному питанні, не проходила тематичне удосконалення за відповідною програмою, а прилад за допомогою якого було встановлено вміст алкоголю в крові не має сертифікату у відповідності до чинного законодавства. Також просив визнати недопустимим доказом результат токсикологічного дослідження №3611, оскільки в матеріалах справи наявна лише копія даного результату.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, раніше у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений перед ним вибачився, допомагав в лікуванні, матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що обвинувачений повністю відшкодував моральний та матеріальний збиток, завданий злочином, претензій до нього не має, вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, цивільний позов подавати не буде.

Винність ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та наведених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 15.10.2018 року, він спільно з ОСОБА_4 (вони разом навчалися) та дівчиною на ім`я ОСОБА_13 (він її не дуже добре знав) о 06:00 години виїхали на автомобілі Volkswagen Polo білого кольору з м. Києва до м. Одеси, оскільки напередодні домовилися поїхати погуляти до м. Одеси, він перебував за місцем свого мешкання та за ним заїхали обвинувачений з дівчиною, було сонячно, дорожнє покриття на автотрасі було сухе.

Першу та єдину зупинку вони зробили на заправці WOG, в якій саме місцевості він не знає, він та дівчина ОСОБА_13 взяли собі по пляшці пива, а обвинуваченому, який був за кермом, вони взяли каву та солодку воду. Їхали вони не швидко, обережно, навіть нікого не опереджували, потім він заснув на задньому сидінні, дівчина сиділа спереду, а ОСОБА_4 керував автомобілем. Прокинувся він від удару, та побачив, що його та ОСОБА_4 дістають люди з авто, після чого він знову втратив свідомість. Фактичних обставин ДТП не пам`ятає, вказав, що він впевнений, що ОСОБА_4 не вживав алкогольних напоїв за кермом, та він знає його як обережного водія.

Показами свідками ОСОБА_8 , який показав, що 15.10.2018 року він на автомобілі КАМАЗ з причепом їхав по трасі Київ-Одеса в сторони міста Одеси, перевозив вантаж зерно, було сонячно, дорожнє покриття було сухе. Після того, як він здійснив виїзд на підйом біля с. Знам`янка та виїхав на рівну ділянку дороги, рухаючись в правій крайній полосі руху, він відчув сильний удар в ліву частину причепу та побачив, як в різні сторони розлітаються запчастини, після чого він зупинив авто, та побачивши, що в нього в`їхав автомобіль Volkswagen Polo білого кольору, побіг до нього та почав допомагати витягувати з машини людей, які там перебували. При цьому автодорога було майже пустою, жодних перешкод для водія автомобілю Volkswagen Polo, які б могли привести до зіткнення, не було. Також відзначив, що на передньому сидінні біля водія була непритомна дівчина, ззаду знаходився хлопець, та за водійським сидінням сидів пристебнутий обвинувачений ОСОБА_4 , тобто він впевнений, що керування транспортним засобом здійснював саме обвинувачений. Надалі, його забрали в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, де йому одна з медсестер повідомила, що водій автомобілю Volkswagen Polo був в стані алкогольного сп`яніння та можливо під дією інших препаратів. Свідок також відзначив, що бачив в салоні автомобілю Volkswagen Polo одну пусту пляшку з-під пива. Також відзначив, що був присутній при складанні схеми ДТП та вона складена вірно.

Показами свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких, свідок показав, що у 2018 році, точну дату він не пам`ятає, він їхав по автодорозі Київ-Одеса в сторону м. Одеси на автомобілі Mercedes, здійснював перевіз людей з м. Москви Російської Федерації до м. Ізмаїл. Рухаючись по трасі, його обігнав автомобіль Volkswagen білого кольору та через короткий проміжок часу він, свідок, побачив попереду купу пилу та зрозумів, що сталося зіткнення. Момент зіткнення свідок не бачив, під`їхавши до місця аварії він побачив, що автомобіль Volkswagen передньою правою частиною зіткнувся з задньої лівою частиною причепу КАМАЗу, який рухався попереду. Також свідок повідомив, що в автомобілі Volkswagen знаходилося троє людей, 2 хлопця та 1 дівчина, яка була без ознак життя. Він почав діставати їх з машини, жоден з людей не був пристебнутий паском безпеки. Хлопець, який сидів ззаду був без свідомості та не міг рухатися. При цьому, також повідомив, що обличчя осіб, які знаходилися в автомобілі він не пам`ятає, але за кермом був хлопець, який схожий на обвинуваченого по статурі. Вказав, що водій авто не міг з будь-ким іншим помінятися місцями, запаху алкоголю в машині та від осіб, які там знаходилися він не відчував, оскільки йому в той момент було не до того. В салоні авто Volkswagen він помітив пляшку від пива. Водій авто Volkswagen жодної інформації йому не повідомляв, лише казав «Що я накоїв», при цьому він мав бліде обличчя та в нього з носу йшла кров.

Аналізуючи свідченні потерпілого та свідків, які були допитані під час судового розгляду, суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони узгоджуються між собою, перед допитом потерпілі та свідки попереджались про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання. Крім того, свідчення потерпілого, свідків відповідають іншим письмовим доказам, наявним в матеріалах справи, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладеними у вироку, а саме:

даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.10.2018, додатків до нього, ілюстративної фототаблиці та схеми до протоколу, з яких вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості, по асфальтованому сухому дорожньому покриттю автодороги «Киї-Одеса» М-05 на 407 км. + 300 м. на території Іванівського району Одеської області. Перед дорожньо-транспортною пригодою автомобіль «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 рухався з боку м. Києва у напрямку м. Одеси, поза межами населеного пункту, по прямій, рівній ділянці, де організовано двосторонній рух і проїзна чистина має по дві основні смуги руху у протилежних напрямках, що позначені відповідною дорожньою розміткою, та розділенні між собою бетонним відбійником. На схемі ілюстративній фототаблиці до протоколу огляду місця ДТП зафіксовано кінцеве положення автомобілю «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 та авто потягу у складі автомобіля «КАМАЗ» д/н НОМЕР_2 з причепом ГКБ д/н НОМЕР_3 , на місці пригоди, а саме на автодорозі «Київ-Одеса» М-05 на 407 км. + 300 м., напрямок руху кожного автомобіля, слідова інформація.

Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу відповідає свідченням свідків і потерпілого, допитаних під час судового розгляду, так і поясненням обвинуваченого.

Даними висновку експерта №1205-А від 28.11.2018 року та фототаблицями до нього, згідно якого на момент виникнення події ДТП, рульове керування, ходова частина та гальмова система автомобіля «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі.

Внаслідок дорожньо-транспортної події загинула одна постраждала, яка була пасажиром автомобілю «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 , інший постраждалий від ДТП, який був також пасажиром автомобілю «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні.

Так, згідно висновку експерта №1546-3447/2018 в ід 22.11.2018 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 , 1997 року народження, всі тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа- ОСОБА_6 заподіяні одночасно при дорожньо-транспортній пригоді, складають єдиний комплекс поєднаної травми і тому

оцінюються в комплексі, були небезпечними для життя та згідно з п.п. 2.1.1. (а

2.1.3. (а,б,в,з) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Київ, 1995 р.) по відношенню до живих осіб мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Не виключається, що смерть ОСОБА_6 могла настати 15.10.2018 року в період часу з 07:30 до 15:30 годин.

Так, згідно висновку експерта №2512 в ід 27.11.2018 року, на підставі даних судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 , 1997 року народження малися наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді закритого скалкового перелому правої ключиці, закритого перелому поперечного відростку 3 грудного хребця, який супроводжувався потраплянням у праву плевральну порожнину повітря. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів. Дані ушкодження могли утворитися 15.10.2018 року та не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день) і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, протиправні, винні дії ОСОБА_4 призвели до вищезазначених наслідків, а саме: загибелі ОСОБА_6 та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Що стосується посилання захисника обвинуваченого на недопустимість доказів, а саме протоколу огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння від 15.10.2018 року та результату токсикологічного дослідження №3611 від 17.10.2018 року, то суд зазначає наступне.

Згідно з протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння від 15.10.2018 року, під час огляду 15.10.2018 року о 15 годині 10 хвилин черговим лікарем ОСОБА_15 , ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав блідий шкіряний покрив та садини в області надбрівних дуг, орієнтувався в часі та місцевості, мав слабкий запах алкоголю, вміст алкоголю в крові 0,330 проміле, вимірювання вмісту крові здійснювалося за допомогою індикаторної трубки «Алкофор Р305».

Виявлення у водіїв транспортних засобів стану алкогольного сп`яніння і процедуру проведення такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 8 розділу І вказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 промілле алкоголю в крові.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до відповіді на судовий запит з КНП «Іванівська ЦРЛ» Іванівської районної ради Одеської області, на період проведення огляду на стан спяніння обвинуваченого ОСОБА_4 , 15.10.2018 року лікар, яка проводила огляд ОСОБА_15 не мала тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та сертифікату відповідності про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на «Алкофор Р305» не було.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 також підтвердила ту обставину, що не проходила тематичного удосконалення по відповідним програмам, особисто сертифікат відповідності вимірювального засобу не бачила, зі слів медичної сестри знала, що вимірювальний засіб «Алкофор Р305» має відповідний сертифікат. Також вказала, що працює в КНП «Іванівська ЦРЛ» лікарем акушером-гінекологом, 15.10.2018 року була на чергуванні у приймальному відділенні, дійсно нею був складений протокол огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння від 15.10.2018 року, оскільки у лікарні відсутній лікар нарколог, не пам`ятає обставини проведення огляду та самого обвинуваченого, оскільки пройшов тривалий період часу. Відзначила, що висновок про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_16 був нею зроблений на підставі даних «Алкофор Р305» та характеристик його стану, при цьому відзначила, що вказані в протоколі характеристики стану обвинуваченого могли бути наслідком пережитого стресу внаслідок ДТП.

Також суд звертає увагу на те, що, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів алкотестер Алкофор р 305 у зазначеному реєстрі - відсутній.

Згідно з наданою копією результату токсикологічного дослідження №3611, при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_4 , в ній був виявлений етанол у концентрації 0,20 проміле.

Разом з тим, даний доказ було долучено до матеріалів справи у виді копії, яка завірена слідчим ОСОБА_17 , оригінал для огляду суду не надано та до матеріалів справи не долучено, у звязку з чим неможливо встановити правову природу даного документу, разом з тим даний результат дослідження не містить обов`язкових реквізитів, а саме не вказано прізвища, імя та по батькові особи, яка здійснювала даний аналіз.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про визнання протоколу огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння від 15.10.2018 року та результату токсикологічного дослідження №3611 від 17.10.2018 року недопустимими доказами та до уваги при ухвалені вироку їх суд не приймає.

Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та наведених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 та заподіяли тілесне ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалід другої групи з дитинства, студент, фізична особа підприємець, неодружений, має місце постійного проживання, за яким характеризується позитивно, доглядає за хворою матір`ю.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства належними та допустимими доказами.

Обставини, які згідно з положеннями ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, яке виразилось в визнанні ОСОБА_4 своєї провини, відшкодуванні шкоди та відсутності претензій з боку потерпілих.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням характеру і ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, досудову доповідь, позицію сторін кримінального провадження, які просили не позбавляти ОСОБА_4 особистої свободи, інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення покарання у виді позбавлення волі, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування основного покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати по справі стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки передбачені п.1,2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 року (справа №520/15149/18) зняти.

Речові докази: автомобіль «Volkswagen Polo» д/з НОМЕР_1 номер кузову № НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_4 , автомобіль «Камаз» д/з НОМЕР_2 , номер кузову №… НОМЕР_5 повернути власнику - ОСОБА_18 , причіп бортовий «ГКБ» д/з НОМЕР_3 , ідентифікатор №5670/5201 повернути власнику - ОСОБА_19 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3003,00 грн. (три тисячі три гривні 00 копійок)

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати копію вироку потерпілим.

Суддя ОСОБА_1