ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2407/19 Номер провадження 11-кп/814/397/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 186 КК- Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2019 року,- В С Т А Н О В И Л А:
Даним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженця м. Полтава, освіта середня, не одружений, не працюює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 05.03.2008 Октябрським р/с м. Полтава за ч.2 ст. 186, ст.ст. 104, 76 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком 1 рік;

-28.05.2009 Київським р/с м. Полтава за ч. 2 ст.185, ст. 289 ч. 2 КК України засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-05.11.2012 Октябрським р/с м. Полтава за ч.4 ст. 187, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України. На підставі ч. 1 ст.70 КК України засуджено до 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

-20.06.2019 Октябрським р/с м. Полтава за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш тяжкого покарання призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2019 року більш тяжким призначеного цим вироком, остаточно визначено за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 785 грн. 05 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 16.02.2019 року близько 22 год. 00 хв., йдучи по вул. Коцюбинського у м. Полтава, помітив раніше не знайому жінку ОСОБА_9 , у момент коли потерпіла ОСОБА_9 пройшла повз нього, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , різко повернувся та діючи повторно, з прямим умислом та корисливим мотивом, використовуючи абсолютну перевагу у фізичній силі та ефект раптовості, несподівано ззаду схопив сумку, яку тримала потерпіла та шляхом ривка вихопив її в останньої із рук. Після чого ОСОБА_8 із місця події зник, викраденими речами, а саме жіночою сумкою коричневого кольору, в якій знаходилися особисті речі: гаманець червоно-рожевого кольору у якому знаходилися 2 купюри по 200 грн., окуляри у сірому чохлі, ключі від квартири, 2 банківські картки «ПриватБанку», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , пластикова ємність для продуктів харчування, 4 книги, записна книжка, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 400 грн..

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити, призначивши більш м`яке покарання.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що покарання, яке призначив суд не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, та за своїм розміром є несправедливим внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили пом`якшити призначене покарання, пояснення прокурора про законність та обьгрунтованість вирокау, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було здійснено на підставі положень ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ставиться питання про пом`якшення призначеного судом покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003№ 7«Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином за встановленим судом фактичних обставин провадження, обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Врахував суд і особу обвинуваченого, який ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, на час розгляду справи ОСОБА_8 , вже є засудженим до позбавлення волі на певний строк і відбуває покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а тому не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо надто суворої міри покарання, оскільки всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі суд першої інстанції врахував при визначенні покарання та на думку колегії суддів призначив ОСОБА_8 покарання яке є необхідним і достатнім для його виправлення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4