Справа № 527/448/20
провадження № 1-кп/527/128/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000117 від 18.02.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаївка, Козельщанського району Полтавської області, який має вищу освіту, вдівець, військовий пенсіонер, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2020 р. близько 10:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу Глобинської центральної районної аптеки № 119, що розташована за адресою: туп. Лікарняний, 5, м. Глобине, Полтавської області умисно, використовуючи надуманий привід, грубо порушуючи громадський порядок, поводячи себе зухвало, підійшов до автомобіля ВАЗ 2107, державний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , дістав із кишені своєї куртки пневматичний пістолет «KWC», серійний номер « НОМЕР_2 », калібру 4,5 мм, тобто предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, та, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, не переконавшись у відсутності водія у салоні вказаного автомобіля, оскільки автомобіль ВАЗ 2107 має чорне тонування, здійснив постріл в переднє ліве водійське скло автомобіля ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , внаслідок якого водійське скло на автомобілі висипалося.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 10 березня 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення злочину; сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинене ними кримінальне правопорушення у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро каються у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалися, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Прокурор ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 вважають за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоди або відмовити в затвердженні угод та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000117 від 18.02.2020 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , досягнуто та підписано угоду від 10.03.2020 року про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбачених ч.4 ст.296 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення злочину; сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинене ним кримінальних правопорушення у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідають вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст.296 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд пересвідчився, в реальності та можливості виконання умов угоди, що відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом встановлено, що діяння, вчинене ОСОБА_5 правильно кваліфіковане за ч.4 ст.296 КК України.

Також, судом обвинуваченому роз`яснено ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Згідно з ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.296 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена.

На підставі ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: пропонується у межах, встановлених санкцією ч.4 ст.296 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вдівець, перебуває на військовій пенсії , за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття.

Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

Згідно з вимогами ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною першою та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням без ізоляції обвинуваченого від суспільства, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком мінімальної тривалості та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України та додатково п.2 ч.2 ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.296 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, питання щодо процесуальних витрат - в порядку ст. ст. 124,126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 373, 374, 468-475 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 10 березня 2020 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1,2, ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 628 грн. 04 коп.

Речові докази повернути власнику.

Арешт накладений ухвалою суду від 25 лютого 2020 року (справа № 527/322/20, провадження № 1-кс/527/140/20) скасувати.
Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1