Справа № 132/2158/20
Провадження №1-кп/132/206/20
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
07.09.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 05.06.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 28.05.2020р. близько 15год.30хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , помітив на підвіконні веранди мобільний телефон моделі «Nokia 216 RM-1187», який належав ОСОБА_7 . Скориставшись тим, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння та пішов відпочивати до іншої кімнати цього будинку, ОСОБА_8 маючи умисел на крадіжку чужого майна, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку з підвіконня веранди, мобільного телефону моделі «Nokia 216 RM-1187», та в послідуючому вийшов із вищезазначеного житлового будинку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, яка відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 450 від 15.06.2020р. становить 800,00грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, та пояснив, що дійсно скоїв крадіжку мобільного телефону моделі «Nokia 216 RM-1187», за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною другою статті 4 КК України регламентовано, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини першої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно частини третьої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За частиною четвертою статті 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. № 2617-VIII, який набрав чинності з 01.07.2020р., внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо.

Вказаним Законом внесені зміни до частини першої статті 185 КК України, згідно з якими таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Натомість, на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, частина перша статті 185 КК України передбачала, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Враховуючи наведене, суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком у 1 (один) рік, в редакції ч.1 ст.185 КК України, яка діє на момент ухвалення вироку, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон моделі «Nokia 216 RM-1187», який згідно постанови начальника СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 від 13.07.2020р., переданий на зберігання до Камери зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, необхідно повернути законному власнику (володільцю).

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 14.07.2020р. у справі № 132/2060/20, накладено арешт на мобільний телефон моделі «Nokia 216 RM-1187».

У зв`язку з тим, що за вироком до ОСОБА_8 не застосовується спеціальна конфіскація та йому не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 14.07.2020р. у справі № 132/2060/20.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №450 від 15.06.2020р. у розмірі 653,80грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004р. «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 07.09.2020р., то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 1 (один) рік. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 450 від 15.06.2020р. у розмірі 653,80грн.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон моделі «Nokia 216 RM-1187», який згідно постанови начальника СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 від 13.07.2020р., переданий на зберігання до Камери зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику (володільцю).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 14.07.2020р. у справі № 132/2060/20.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя