У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 задовольнити, накласти арешт на автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з позбавленням права користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказане майно.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою те що, вказаний автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям злочину та необхідний для проведення відповідних експертиз, слідчих експериментів та інших слідчих дій.

Пояснює, що 05.12.2020 близько 06:30 год. потерпілий сержант поліції ОСОБА_10 спільно з сержантом поліції ОСОБА_11 , направляючись до місця патрулювання, пройшовши буд. № 210 по вул. Чкалова, виявили автомобіль марки «НUNDAI SONAТА», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив рух прямо без зупинки перед дорожнім знаком з вул. Маршала Василевського на вул. Чкалова, з порушенням правил дорожнього руху, чим водій вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме проїзд без зупинки перед знаком «STOP».

З метою припинення зазначеного адміністративного правопорушення, працівник поліції ОСОБА_10 , дотримуючись вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну Поліцію», підійшов до автомобіля, та представився водію, назвавши свою посаду, звання та прізвище, та пред`явивши службове посвідчення, зажадав від водія пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак, водій вказаного автомобіля ОСОБА_7 , ігноруючи законні вимоги працівника поліції, з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, діючи умисно, здійснив опір працівникам поліції, з метою перешкоджання виконанню потерпілим ОСОБА_10 своїх службових обов`язків, знаходячись за кермом зазначеного автомобіля, вивернув кермо автомобіля в лівий бік, та умисно здійснив наїзд колесом автомобіля марки «НUNDAI SONATA», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , на ліву ногу працівнику поліції ОСОБА_10 та в подальшому залишив місце події.

Звертає увагу, що судом не в повній мірі враховано обставини кримінального правопорушення, що свідчить про безпідставну відмову слідчим суддею у вимозі заборони користування даним майном.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003146 від 05.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2020 року о 07:30 працівниками патрульної поліції біля буд.210 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , в ході законних вимог працівників УПП останній вчинив опір представникові правоохоронного органу та з місця події поїхав на вказаному автомобілі.

05.12.2020 року вході огляду місця події біля буд. 210 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, було виявлено та вилучено автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження речового доказу, яким є вищевказаний транспортний засіб.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що відсутні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , Vin НОМЕР_3 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки слідчим не доведено ані в клопотанні, ані в судовому засіданні як сам автомобіль як матеріальний об`єкт може бути використаний як доказ обставин вчинення опору працівникові правоохоронного органу, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003146 від 05.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2020 року о 07:30 працівниками патрульної поліції біля буд.210 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , в ході законних вимог працівників УПП останній вчинив опір представникові правоохоронного органу та з місця події поїхав на вказаному автомобілі.

05.12.2020 року в ході огляду місця події біля буд. 210 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, було виявлено та вилучено автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Органом досудового розслідування у якості підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження зазначено, що вказаний транспортний засіб має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальна загроза його зникнення, пошкодження або переховування та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 05.12.2020, автомобіль марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, прийшов до передчасного висновку про те, що відсутні достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, не достатньо з`ясував і не дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Не перевірив доводи клопотання слідчого про те, що водій вказаного автомобіля ОСОБА_7 , ігноруючи законні вимоги працівника поліції, з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, діючи умисно, здійснив опір працівникам поліції, з метою перешкоджання виконанню потерпілим ОСОБА_10 своїх службових обов`язків, знаходячись за кермом зазначеного автомобіля, вивернув кермо автомобіля в лівий бік, та умисно здійснив наїзд колесом автомобіля марки «НUNDAI SONATA», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , на ліву ногу працівнику поліції ОСОБА_12 та в подальшому залишив місце події.

Крім того, ухвала слідчого судді постановлена за результатами розгляду клопотання слідчого, не відповідає вимогам ст. 173, 370 КПК України, оскільки, не містить належних та достатніх мотивів на обґрунтування висновків викладених в ухвалі слідчого судді.

Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання слідчого про арешт майна та жодним чином не вмотивував своє рішення.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідчий суддя матеріали клопотання в повній мірі по суті не розглянув, обмежившись посиланням в ухвалі на положення ст. 98, 170 КПК України, достатніх обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення про відмову в накладені арешту на майно не навів, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді слушними, та приходить до висновку про часткове задоволення скарги і скасування судового рішення.

Разом із тим, скасовуючи ухвалу слідчого судді, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість постановлення нової ухвали у відповідності до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, оскільки, ті обставини на які апелянт посилається в своїй апеляційній скарзі, в порушення вимог ст. 173 КПК України, слідчим суддею не були перевірені при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею не наведені мотиви прийнятого рішення, за такого апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості перевірити доводи апелянта та прийняти своє рішення по суті апеляційної скарги, а тому вважає за необхідне призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, в процесі якого необхідно розглянути клопотання слідчого та прийняти мотивоване процесуальне рішення у відповідності до вимог КПК України.

На думку апеляційного суду, враховуючи те, що чинний КПК України надає право апеляційного оскарження рішення про арешт майна, практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду у справі «Молодорич проти України» п. 91), рішення про призначення нового розгляду в даному випадку забезпечить право на захист та надасть можливість апеляційного оскарження прийнятого рішення.

Керуючись ст. 170, 171, 173 405, 407, 409, 412, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля марки «HUNDAI SONATA» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді