Провадження №1-кп/748/124/20
Єдиний унікальний № 737/22/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 13 жовтня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Чернігівторгсервіс», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВМW-520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Миру в смт. Куликівка Куликівського району Чернігівської області від центру смт. Куликівка в напрямку м. Ніжин.

Рухаючись у вказаному напрямку, близько 15 год. 40 хв., поблизу господарства № 39 по вул. Миру в смт. Куликівка, ОСОБА_3 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась по правому, відносно напрямку руху автомобіля, тротуару вул. Миру в напрямку центру смт. Куликівка.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, забоєм головного мозку, субарахноідальним крововиливом, забійною раною потиличної ділянки справа, синцями, набряком та забоєм м`яких тканин голови; закритої травми черевної порожнини з травматичною декапсуляцією вісцеральної поверхні правої долі печінки, субкапсулярним розривом правої нирки, заочеревинною паранефральною гематомою, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею; закритої травми грудної клітки з переломами 1,2,3,4,5,6,7 ребер справа, переломом правої ключиці в середній третині без зміщення уламків, правої лопатки з незначним зміщенням уламків, ускладненої двобічним травматичним пульмонітом; закритого перелому лонної кістки тазу справа; саден та гематом правої верхньої кінцівки, синців обох стегон, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 530 від 29.11.2019 в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо- транспортної пригоди, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.9 а) (Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин); 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що є причиною та умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, пояснивши, що того дня був у тестя у смт.Куликівка та вживав горілку, виникла необхідність поїхати до с.Дроздівка, він сів за кермо, оскільки більше ніхто не міг керувати автомобілем, в салоні було два пасажири. Не заперечував, що не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та виїхав на тротуар, де машина перевернулась. В подальшому він побачив потерпілу, яка лежала у крові, швидку вже викликали. Він давав кошти потерпілій на лікування, купував ліки, загалом витратив на лікування близько 50 тис. грн, додатково надавав кошти як відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 тис грн. Цивільний позов визнав частково. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти його права керування.

Потерпіла ОСОБА_8 відмовилась давати пояснення внаслідок тяжкого емоційного стану.

Представник потерпілої підтримав заявлені цивільні позови, вказавши, що надані чеки на купівлю ліків не увійшли до суми, яку надавав обвинувачений. Потерпіла тривалий час лікувалась, отримала значні тілесні ушкодження, на даний час перебуває в тяжкому емоційному стані, потребує постійного лікування, реабілітаційних заходів, не може повноцінно жити, виховувати дітей, а отже моральну шкоду оцінює саме в 500 000 грн. Просив призначити покарання в межах санкції відповідної статті, пов`язане з реальним відбуттям.

Представник цивільного відповідача позов не визнала, вказуючи на відсутність належних доказів понесених витрат на лікування, відсутні дані щодо лікування після 26.12.2019, також надані чеки містять витрати поза межами періоду лікування, щодо моральної шкоди зазначала про невірність розрахунку.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що була очевидцем того, як автомобіль збив потерпілу, яка рухалась по тротуару, автомобіль перевернуло на дах. В подальшому підбіг її чоловік та викликав швидку, а також був біля потерпілої.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що потерпіла його дружина, вона тривалий час лікувалась, на даний час також продовжує лікування, потребує постійного догляду. Обвинувачений один раз приходив до лікарні, пропонував допомогу, кошти надавала його дружина, точну суму він не пам`ятає.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, що не заперечував обставин вчиненого кримінального правопорушення, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні в сукупності з показами свідків, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зібраними під час досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що зафіксовано в протоколі від 13.10.2019, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, що сталася біля будинку № 39 вул.Миру в смт.Куликівка Чернігівської області. Складена схема дорожньо-транспортної пригоди з зазначенням розташування транспортного засобу, сліди юзу, зони розсипу грунту, уламки автомобіля, розташування уламків автомобіля, пляма РБК, розташування будинку № 39. Також проводилось фотографування місця дорожньо-транспортної пригоди, про що складена фототаблиця до протоколу огляду. Зазначені пошкодження, що має транспортний засіб. З місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль: марки «BMW» модель «520», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відомості по факту дорожньо - транспортної пригоди були внесені до ЄРДР за усним повідомленням та розпочато досудове розслідування.

Висновком експерта, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи № 404 від 08.11.2019 встановлено, що технічних несправностей в робочій гальмівній системі та системі рульового керування автомобіля «BMW-520», р.н. НОМЕР_1 , які б перебували у причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено.

Обвинувачений не заперечував, що під час керування автомобілем перебував в стані алкогольного сп`яніння, що також доводиться висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.10.2019, відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння ( 1,7 проміле).

Висновком експерта №530, проведеної судово-медичної експертизи в період з 29.11.2019 по 11.12.2019, доводиться, що у ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, забоєм головного мозку, субарахноідальним крововиливом, забійною раною потиличної ділянки справа, синцями, набряком та забоєм м`яких тканин голови; закритої травми черевної порожнини з травматичною декапсуляцією вісцеральної поверхні правої долі печінки, субкапсулярним розривом правої нирки, заочеревинною паранефральною гематомою, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею; закритої травми грудної клітки з переломами 1,2,3,4,5,6,7 ребер справа, переломом правої ключиці в середній третині без зміщення уламків, правої лопатки з незначним зміщенням уламків, ускладненої двобічним травматичним пульмонітом; закритого перелому лонної кістки тазу справа; саден та гематом правої верхньої кінцівки, синців обох стегон, що виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті 13.10.2019 і в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Експерт прийшов до висновку, що виключається утворення зазначених тілесних ушкоджень при падінні на площину з висоти власного зросту, як з попереднім наданням тілу прискорення так і без такого, в момент їх заподіяння потерпіла могла перебувати у вертикальному або близькому до нього положенні. При проведенні судово-медичної експертизи не виявлено даних, які б могли свідчити, що тілесні ушкодження могли виникнути до 13.10.2019.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, що передбачено ч.2 ст.286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_3 є раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП 04.06.2019, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Як слідує з досудової доповіді Куликівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, останні, враховуючи середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства, інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, спосіб його життя, історію правопорушень, вважають, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким, з урахуванням того, що дане кримінальне правопорушення відноситься до таких, що вчинені з необережності, особу винного, що є раніше не судимим, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, стан його здоров`я, позитивні характеристики, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки, що настали, думку потерпілої сторони, які мають претензії матеріального та морального характеру і наполягають на суворості покарання, і вважає, що ОСОБА_3 має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі наближеної до мінімальної.

Призначення ОСОБА_3 основного покарання із застосуванням статей 75,76 КК України в даному випадку не є необхідним і достатнім для його виправлення та не відповідає меті покарання, якою є також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
Так, ОСОБА_3 у населеному пункті керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і цим самим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, створивши серйозну загрозу життю і здоров`ю для його учасників. Протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя та здоров`я належать до найвищих соціальних цінностей.
При цьому, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а також те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, не знижують тяжкості й небезпечності кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, який сів за кермо, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно до п.п.20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покрання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1,2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Враховуючи те, що водій, сідаючи за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, поставив в небезпеку не тільки своє життя та здоров`я, але й інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого сталась ДТП, при цьому потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, суд приходить до однозначного висновку щодо застосування ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання щодо розміру призначення додаткового покарання, згідно ст. 65 КК України з урахуванням обставин, що мають значення, а саме характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, що працює водієм, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, вважає за необхідне призначити його ближче до мінімального розміру, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
Судом також враховується, що як слідує зі ст.130 КУпАП при керуванні водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння обов`язковим є стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
В даному випадку ОСОБА_3 не позбавлений можливості знову здати відповідний іспит, вивчити додатково Правила дорожнього руху, які має неухильно дотримуватись, на отримати право на керування транспортними засобами. Разом з тим ОСОБА_3 може опанувати іншу професію, в якій також буде мати можливість заробляти кошти. Як слідує з оглянутого посвідчення водія, категорія В отримана ОСОБА_3 у 2005 році, посвідчення водія видано на інші категорії у 2008 році, тобто до зазначених дат обвинувачений працював на роботах, що не були пов`язані з керуванням транспортними засобами.
Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як встановлено в ході судового розгляду з досліджених матеріалів автомобіль належить, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ОСОБА_13 та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 .
Цивільна відповідальність на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Перша» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно полісу №АМ/6563510. Ліміт відповідальності страховика по даному полісу за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого складає 200 000 тисяч гривень, за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого - 100 000 гривень. Франшиза за даним полісом становить одна тисяча гривень.
Відповідно до п.12.2 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до приписів ст.1187, 1188 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно із положеннями ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до положень ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 4 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176 цс 18), з якої слідує наступне:
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
З урахуванням наведених норм матеріального права та враховуючи встановлені судом обставини про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю позивача (потерпілого) і така шкода спричинена з вини відповідача ОСОБА_3 , який керував автомобілем, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то обов`язок відшкодування завданої шкоди згідно чинного законодавства покладається на страховика ПрАТ «Страхова компанія «Перша» в межах лімітів страхової відповідальності на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно п. 24.3 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті страховик здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.
Як слідує з п.24.2 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Потерпілою пред`явлено цивільний позов до СК «Перша» на суму 10200 грн шкоди завданої здоров`ю, що пов`язана з проходженням лікування, та 10 000 грн моральної шкоди.
На підтвердження понесених витрат на лікування надані виписка № 18168 про перебування у стаціонарному відділенні з 13.10.2019 по 11.11.2019 в КНП «Чернігівська обласна лікарня", де вказано лікування, яке проходила ОСОБА_8 у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями, надані чеки на купівлю ліків, понесених витрат, пов`язаних з отриманим лікуванням, в цей період на суму 2404,32 грн, 2188,27 грн, 2227,89 грн. Надана виписка-епікриз № 6857 про перебування у стаціонарному відділенні з 11.11.2019 по 23.11.2019 в КНП «Чернігівська міська лікарня №3", де вказано лікування, яке проходила ОСОБА_8 у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями, надані чеки на купівлю ліків, понесених витрат, пов`язаних з отриманим лікуванням, в цей період на суму 194,09 грн, 159,57 грн, 51,34 грн, 86,27 грн, 86,01 грн, 40,43 грн, 695 грн, 85,10 грн, 86,27 грн, 69,97 грн. Наданий епікриз № 5905, відповідно до якого, у зв`язку з погіршенням стану як наслідку після отриманих травм під час ДТП ОСОБА_8 продовжила лікування в ЧОПНЛ з 23.11.2019 по 26.12.2019 та у зв`язку з цим купувались ліки і засоби, пов`язані з лікуванням, з приводу чого надані чеки на суму 22,56 грн, 17,39 грн, 477,56 грн, 226,49 грн. Загалом сума склала 9118,53 грн.
Підтверджений період лікування становить з 13 жовтня 2019 року по 26 грудня 2019 року, що підтверджується наданими виписками-епікризами, тобто становить 74 дні.
Станом на час настання страхового випадку розмір мінімальної заробітної плати становив 4173 гривень, а тому відшкодуванню підлягає 4173/30х74 дня = 10293 грн 40 коп. Сума, яка заявлена потерпілою менша ніж сума, яка визначена п.24.2 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню сума в межах заявлених позовних вимог щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої на суму 10200 грн.
Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню суд враховує характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, що понесла ОСОБА_8 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, тривалість лікування, яке вона проходила в умовах стаціонару протягом більше ніж двох місяців, та яке продовжується і на даний час, протягом часу лікування приймала значну кількість ліків, які продовжує приймати, перебуває у важкому емоційному стані, враховується отримані тілесні ушкодження, тривалість часу, необхідного для повного відновлення здоров`я потерпілої, оскільки завдані ушкодження будуть постійно нагадувати про себе та спричиняти незручності у повсякденному житті, стан хвилювання, який пережила потерпіла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, порушення нормальних життєвих та виробничих зв`язків, неможливість в подальшому повноцінно жити, виховувати дітей, необхідність у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою прикладати значних зусиль для нормалізації свого життя, доводи позову, ступінь вини обвинуваченого, та виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.
Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» підлягають задоволення частково, з огляду на наступне.
Згідно ст.26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Визначення страхової виплати дане у ч.2 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 16 статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до яких страховою виплатою є грошова сума , яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності.
Оскільки страхова виплата згідно договору страхування страховиком не здійснювалася, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, страховиком не визначений, то суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» згідно зі статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 5% від суми відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю.
Отже, на користь цивільного позивача ОСОБА_8 суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» 510 грн (10200 грн. х 5%=510 грн). Решта суми визначеної судом моральної шкоди підлягає стягненню з особи винної у ДТП, тобто з ОСОБА_3 , а саме для відшкодування завданої моральної шкоди слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 - 149 490 гривень (150000-510=149490 грн).
Арешт, накладений на автомобіль марки «ВМW-520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2019 року підлягає скасуванню, оскільки останній не належить обвинуваченому, а отже він не може бути реалізований на забезпечення цивільного позову.
Речові докази: автомобіль марки ««ВМW-520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на майданчику тимчасового тримання т/з Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області слід повернути ОСОБА_13 .

У справі маються процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1256,08 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за дане кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 ..

Цивільний позов ОСОБА_8 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША», ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ Страхова компанія «ПЕРША» (місцезнаходження м.Чернігів, вул.Героїв Чорнобиля,3, ) на користь ОСОБА_8 ( місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 10 200 ( десять тисяч двісті) грн у відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої, 510 (п`ятсот десять) грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 149 490 ( сто сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто) грн моральної шкоди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1256 грн 08 коп витрат за проведення судових експертиз.

Арешт, накладений на автомобіль марки «ВМW-520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2019 року - скасувати.
Речові докази: автомобіль марки ««ВМW-520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на майданчику тимчасового тримання т/з Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ).

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1