Провадження №1-кс/463/6190/20
У Х В А Л А

11 грудня 2020 року Личаківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявник ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001272 від 19 грудня 2019 року та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з заявою про відвід слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові, ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001272 від 19 грудня 2019 року. Просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові в особі слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо розгляду повідомлень поданих в уповноважений орган нею, як законним представником ОСОБА_7 про злочини посадових та службових особами державних установ до яких вони звертались; задоволити її повідомлення (заяву) про відвід слідчого ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 11 березня 2020 року від участі в досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного та об`єднаного в ЄРДР за №0001272 від 19 грудня 2019 року; зобов`язати ТУ ДБР м. Львів роз`єднати об`єднане провадження; зобов`язати ТУ ДБР м. Львів призначити більш компетентних та досвідчених слідчих у яких є відповідний стаж роботи, а також прокурорів по кожному окремому провадженню, яких є сім.

Подану заяву мотивує тим, що 23 жовтня 2019 року вона звернулась до ДБР з повідомленням про злочини проти життя і здоров`я її сина ОСОБА_7 . Обставини, викладені нею, як потерпілою в повідомленні про злочин посадових осіб до яких вона зверталась, скерованому в Територіальне управління ДБР, передбачали внесення повідомлення про кримінальне правопорушення в ЄРДР та початок проведення досудового розслідування, а тому вважає себе та сина потерпілими. Вказує, що, уповноважені особи органу, в який вона звернулась з повідомленням про злочин не повідомили їх про вжиті заходи, передбачені кримінально-процесуальним законом, не надали їм пам`яток потерпілих та інших процесуальних документів, не надіслали повістку на допит в якості потерпілих. Зазначає, що в подальшому вони звернулись зі скаргою до Личаківського районного суду м. Львова, за результатами розгляду якої було постановлено ухвали про зобов`язання вчинити дії про внесення повідомлення про злочини в ЄРДР. Вказує, що безперечним обов`язком уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові є вирішення питання про негайну перевірку викладених фактів в повідомленнях про злочини, поданих нею, як законним представником потерпілого сина, а також такі зобов`язані внести в ЄРДР саме ті обставини, які наведені заявником у заяві про злочин. Натомість, уповноваженою посадовою особою ТУ ДБР не виконано вимоги кримінально-процесуального закону, потерпілим не направлено встановлений КПК України документ про дату внесення повідомлення про злочини, вчинені посадовими та службовими особами державних установ до яких вони звертались. Вважає, що у слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР м. Львів ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наявний намір вигородити осіб, якими організовано і продовжуються вчинятись злочини, а також що ними створено сприятливі умови для подальшого продовження діяльності угруповання, яке становить небезпеку для життя і здоров`я її сина. Окрім того вказує, що не надавала згоду на об`єднання проваджень, та просить такі роз`єднати, оскільки в повідомленнях про злочини проти життя і здоров`я її сина за різними статтями КК України фігурують прізвища не тільки посадових осіб ЛУВП №19 м. Львів, а інших високопосадовців до яких вона зверталась. З врахуванням наведеного просить відвести слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові, ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України

В судовому засіданні 11 грудня 2020 року заявник ОСОБА_3 подану заяву підтримала з мотивів. викладених у ній, просила задовольнити.
Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові, ОСОБА_4 та прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, в таке не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали заяви про відвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Таким чином, для відводу слідчого та прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається з матеріалів заяви про відвід, заявник ОСОБА_3 як на підставу відводу слідчого ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вказує факт об`єднання кримінальних проваджень за її повідомленнями про злочин, ненадання їй повідомлення про внесення відомостей про ЄРДР, пам`ятки про процесуальні права потерпілого та виклику для допиту як потерпілої.

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви, слідчий суддя, перевіривши викладені в заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід підлягає відхиленню у зв`язку з відсутністю законних підстав, передбачених ст. 77 КПК України, які б виключали можливість участі слідчого ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0001272 від 19 грудня 2019 року, та вважає, що наведені в заяві підстави відводу слідчого та прокурорів не викликають сумнівів у неупередженості таких та фактично зводяться, на думку заявника, щодо незгоди з прийнятими ними під час здійснення досудового розслідування процесуальними рішеннями. Таким чином, будь-яких даних і доказів щодо можливої необ`єктивності чи зацікавленості слідчого ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в результатах розслідування кримінального провадження №0001272 від 19 грудня 2019 року в судовому засіданні не встановлено.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, заява в частині вимоги визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові в особі слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, оскільки ст. 307 КПК України не наділяє повноваженнями слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність працівників органу досудового розслідування чи прокурора.

Також не підлягає до задоволення вимога про зобов`язання ТУ ДБР м. Львів роз`єднати об`єднане провадження та вчинити інші процесуальні дії, оскільки заявником не надано слідчому судді доказів того, що вона зверталась з відповідними клопотанням до органу досудового розслідування чи прокурора, що в задоволені таких їй було відмовлено, а відтак що в неї виникло право на оскарження такого рішення, дії чи бездіяльності.

Беручи до уваги наведене вище, приходжу до висновку, що дана заява про відвід до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 та прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001272 від 19 грудня 2019 року та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1