Єдиний унікальний номер 728/2239/19
Номер провадження 1-в/728/67/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі подання старшого інспектора Бахмацького РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 проживаючого АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого ТОВ «Старт і партнери» оператором котельні, групи інвалідності не маючого, засудженого вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді
2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.01.2020 року ОСОБА_4 засуджений за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з ісптовим строком в 1 (один) рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

30.07.2020 року старший інспектор Бахмацького районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 звернулася із поданням про приведення вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.01.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII відносно ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_4 з 12.02.2020 року перебуває на обліку в Бахмацькому РС філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області. 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII), яким внесені зміни до частини першої статті 185 КК щодо покарання. У зв`язку із чим, в поданні ставиться питання про приведення вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.01.2020 року у відповідність до вимог Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження призначеного покарання до максимальної межі за частиною першою статті 185, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

Представник Бахмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області та прокурор в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд подання без їх участі.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.01.2020 року ОСОБА_4 засуджений за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з ісптовим строком в 1 (один) рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок суду набрав законної сили 12.02.2020 року та звернутий до виконання.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частиною другою і третьою статті 74 КК України.
Згідно ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За змістом ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ (надалі по тексту ЗУ № 2617-VІІІ 22.11.2018), з 01 липня 2020 року до абзацу другого частини першої ст. 185 КК України внесено зміни згідно з якими слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова " позбавленням волі на строк до трьох років" замінено словами "або обмеження волі та строк до п`яти років".
Таким чином, згідно з Законом 2617-VІІІ за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з 01.07.2020 року встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_4 а саме - обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 185 КК України встановлена на строк до 5 років, в той час як ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 покарання не відбував, так як на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до положень ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.
За ч. 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.
Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.
З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону № 2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік ОСОБА_4 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням змін, внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч. 1 ст. 185 КК України пом`якшується вид покарання, однак з урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України збільшує строк покарання.
Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згідно з Законом № 2617-VIII перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 10.01.2020 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч.1 ст. 72 КК України.
Так, згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. В свою чергу можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (друге речення ч. 3 ст. 74 КК України). У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки фактично звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч. 1 ст. 72 КК України.
При цьому суд також враховує, що остаточне покарання ОСОБА_4 призначено з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що у разі задоволення подання, не покращить становища засудженого.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 74, 185 КК України, ст.ст. 107, 372, 537, 539 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого інспектора Бахмацького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII відносно ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 7 днів з дня отримання копїї цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1