Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2736/20
Провадження № 1-кс/723/5617/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання старшого слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки і жительки АДРЕСА_1 , громадянка України, не одружена, освіта середня, працюючої касиром в магазині "Класік", раніше не судимої, -

встановив:

Старший слідчий СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 від 28 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зазначав, що підозрювана ОСОБА_5 28 червня 2020 року біля 00 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом марки "Mazda Premacy", номерний знак НОМЕР_1 , польської реєстрації, в темну пору доби рухаючись по автодорозі Р-62 сполученням "Криворівня-Усть-Путила-Старі-Кути-Вижниця-Сторожинець-Чернівці" в с. Панка Сторожинецького району Чернівецької області зі сторони м.Сторожинець в напрямку м.Вижниця не врахувала дорожньої обстановки та неправильно застосовувавши прийоми керування транспортним засобом, проявила неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме лежачого на дорожньому покритті ОСОБА_7 , не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, допустила наїзд на ОСОБА_7 внаслідок чого останньому спричинено смерть.

Слідчий та прокурор в клопотанні стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Слідчий вважає, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, про що зібрано достатньо доказів і може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати свідка ОСОБА_8 на потерпілих і будь-які інші запобіжні заходи окрім домашнього арешту не зможуть запобігти наведеним ризикам а тому слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї певних обов`язків.

В судовому засіданні, прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримав.

Підозрювана ОСОБА_5 в ході судового розгляду, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнала частково, заперечуючи спричинення смерті пішоходу але не заперечуючи обставини справи щодо керування автомобілем у вказаний в підозрі час і місці та переїзд особи яка лежала на дорозі. Заперечила протии застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваної, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив наявність ризиків на які посилається прокурор та наполягав на застосуванні особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 28 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України з приводу того, що невстановлена особа керуючи невстановленим автомобілем в межах села Панка здійснила наїзд на ОСОБА_7 після чого покинула місце події, а ОСОБА_5 керуючи автомобілем рухаючись тією ж дорогою здійснила наїзд на ОСОБА_7 , який лежав на проїжджій частині.

26 листопада 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому смерть.

Таким чином згідно повідомлення про підозру та письмових доказів у вигляді протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_8 , протоколу огляду місця дтп, висновку експерта № 136/20-29 від 16.11.2020 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи вбачається, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є обґрунтованою.

При цьому слідчий судя не вирішує питання щодо допустимості і належності вказаних доказів, а тільки враховує їх наявність.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також безпосередньо в судовому засіданні слідчий та прокурор зазначили про наявність двох передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість злочину і суспільний резонанс та може впливати на свідка ОСОБА_8 , так як останній є сусідом підозрюваної та на потерпілих з метою зміни їх показань.

Вивчивши зазначені ризики, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя знаходить що існування зазначених ризиків знайшли своє доказове підтвердження в суді частково, виходячи з такого.

Посилаючись на наявність ризику щодо можливості переховування від органів досудового розслідування, ініціатор клопотання обґрунтовує його тяжкістю злочину та суспільною резонансністю цього злочину за вчинення якого передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, внаслідок чого підозрювана може умисно переховуватись з метою уникнення покарання.

На думку слідчого судді вказаний ризик не доведений суду та до того ж суперечить вимогам п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини.

В рішеннях цього органу у справах «Летельє проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії», зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

Тобто, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

При цьому у рішенні Страсбурзького суду по справі «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року стверджено, вже зазначену обставину та вказано, що при цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з іншими державами та його міжнародні контакти, наявність паспортів, наявність сім`ї, попереднє ухилення від правоохоронних органів, тощо.

Таких обставин ні в клопотанні не зазначено ні судом не встановлено, що свідчить про їх відсутність так як і надуманість цього ризику.

При цьому суспільний резонанс, на який посилається прокурор на думку суду також не доведено, однак виходячи з того, що людина і її життя є найвищою соціальною цінністю, суд вважає, що протиправне позбавлення людини життя є резонансом для суспільства, однак застосування такого суспільного резонансу, як обставини що свідчить про існування певного ризику не має під собою правового підґрунтя, тобто таке застосування є незаконним.

Суд погоджується із твердженням щодо можливості незаконного впливу підозрюваною на свідків, один із яких є сусідом підозрюваної і такий вплив, тобто наявність ризику може мати місце внаслідок даних цим свідком додаткових свідчень в сукупності із висновком інженерно-транспортної експертизи, згідно якого в діях підозрюваної ОСОБА_5 при дослідженому комплексі вихідних даних вбачаються невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Слідчий суддя знаходить, що можливість незаконного впливу на потерпілих в суді не доказана. До того ж потерпілі суду не названі і вони не були очевидцями дорожно-транспортної пригоди.

Слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх ризиків чи їх частини, на які посилається слідчий та прокурор, мають оцінюватися зважаючи на вимоги п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що при вирішенні цього питання в суді підлягають доказуванню також і обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Досліджуючи вказане, слідчий суддя знаходить, що таких доказів суду не було надано, а тільки висловлено припущення, яке безпідставно названо переконанням, що характер вчиненого правопорушення, його суспільна небезпечність, тяжкість покарання, свідчить про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж домашній арешт не забезпечить вказані ризики а також не дасть можливість виконання завдань кримінального провадження.

На думку слідчого судді ні обґрунтованість підозри ні наявність ризиків ні будь-які характеризуючі обставини особи підозрюваного, а також характер вчиненого правопорушення, його суспільна небезпечність і тяжкість покарання не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ризики незаконного впливу на свідка, оскільки не тільки домашній арешт, а всі, без виключення запобіжні заходи зазначені в ст.176 КПК України, мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином в судовому засіданні прокурор довів суду, що підозра повідомлена підозрюваній ОСОБА_5 є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п.1 ч.1 ст.194 КПК України та існує ризик щодо можливості незаконного впливу підозрюваною на свідка, що відповідає обставині встановленій в п.2 ч.1 ст.194 КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді, вбачається із аналізу обставин зазначених в ч.1 ст. 178 КПК України в сукупності, а саме вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення. При цьому слідчий суддя приймає до уваги наявність тільки одного доказу у вигляді висновку експерта № 136/20-29 від 16.11.2020 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, який до того ж піддається сумніву стороною захисту.

Крім цього, слідчим суддею враховується тяжкість покарання підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється та її молодий вік. Підозрювана має міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, а саме в селі Комарівці, Сторожинецького району, де вона проживає в багатодітній сім`ї і має батька та матір, позитивно характеризується по місцю проживання, немає судимостей і не притягувалася до кримінальної відповідальності, відсутні інші підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Крім цього підозрювана з часу скоєння дорожно-транспортної пригоди, протягом шести місяців, не переховувалась і ризик щодо повторення протиправної поведінки, на думку суду, відсутній.

Підозрювана має постійне місце роботи в мережі магазинів «Класік» і згідно її пояснень режим її роботи з 8,00 години ранку до 22 години вечора, що в сукупності з іншими обставинами передбаченими в ст. 178 КПК України, зводить до мінімуму застосування до неї і не цілодобового домашнього арешту, без порушення її конституційного права на працю.

Таким чином слідчий суддя за результатами розгляду клопотання слідчого та прокурора про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прийшов до переконання про можливість і необхідність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, а також покладення на підозрювану обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена судом з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.177,178,181,184,192-194,196,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого та прокурора в частині застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовити за недоведеністю всіх обставин встановлених в ч.1 ст.194 КПК України.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який полягає у виконанні ОСОБА_5 обов`язків передбачених статтею 194 КПК Україн, які покладаються на неї слідчим суддею.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками цього кримінального провадження.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя