Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/1071/20
Провадження по справі № 1-кс/281/170/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року смт Лугини
Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини, клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
18.11.2020 року власник майна ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, в обґрунтування якого зазначила, що ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 22.10.2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним майном. На даний момент усі слідчі дії із майном, що належить ОСОБА_3 було проведено, у зв`язку з цим, просить частково скасувати арешт на зазначений автомобіль в частині заборони користування.

Власник майна ОСОБА_3 , прокурор та слідчий належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду клопотання до суду не з`явилися.

ОСОБА_3 надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Слідчий надіслав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення клопотання, оскільки на даний час усі слідчі дії з арештованим майном проведені.

Дослідивши клопотання про часткове скасування арешту майна та додані до нього документи слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 22.10.2020 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146.

Ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 23.10.2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним майном будь-яким особам, окрім уповноважених осіб в межах кримінального провадження № 0000146 від 22.10.2020 року для проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості. За змістом частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Лише задля забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним; при цьому в статтях 7, 16 КПК України унормовано, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розглядi справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Усталена практика ЄСПЛ вимагає дотримання положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, згідно з яким будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справах «Амюр проти Франції» від 25.06.1996, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Малама проти Греції» від 01.03.2001, «Україна-Тюмень проти України» від 22.11.2007), забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод, такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986). У справах «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005, «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005 Європейський Суд з прав людини наголошує, що будь-яке втручання у право власності з боку держави повинно бути законним і не бути свавільним.

Продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування і судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно з перебігом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи.

В ході розгляду клопотання встановлено, що на момент розгляду даного клопотання з арештованим транспортним засобом проведені усі слідчі дії.

За наведених обставин, на даний час відпала потреба в подальшому арешті транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 , тому вказаний захід забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню в частині заборони користування відповідно до частини другої статті 174 КПК України для відновлення гарантованих статтею 41 Конституції України прав власника ОСОБА_3 .

Таким чином клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 174, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України задоволити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 23.10.2020 року, у кримінальному провадженні № 0000146 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 в частині заборони користування вказаним майном скасувати.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1