Справа № 732/172/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/504/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.020.270.110.000.003, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з моменту його затримання - 30 січня 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 30 січня 2020 року по 13 квітня 2020 року (включно).

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 785 грн. 05 коп..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок місцевого суду змінити шляхом пом`якшення міри покарання. Вважає, що покарання у виді 6 місяців арешту буде достатнім для його виправлення. Також звертає увагу на те, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував його особу та наявність пом`якшуючих обставин, а саме: сприяння розкриттю злочину; вибачився перед потерпілим та повернув останньому викрадені речі.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності.

01 січня 2020 року, близько 08 год. 50 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля господарства по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та повторно, таємно викрав належні ОСОБА_9 зимову куртку, вартістю 760 грн. 50 коп. та мобільний телефон марки XIAOMI, вартістю 3736 грн. 80 коп., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на загальну суму 4497 грн. 30 коп..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Щире каяття місцевий суд обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд вірно визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, спосіб викрадення, кількість та вартість викраденого майна, його наслідки, повернення викраденого майна потерпілому та відшкодування у такий спосіб завданих збитків ОСОБА_9 , відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, думку останнього, висловлену в судовому засіданні місцевого суду, який щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, особу винуватого - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, дані щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий та повторно вчинив злочин після того як 25 жовтня 2019 року звільнився з місць позбавлення волі.

Крім того, місцевий суд вірно врахував складену органом пробації доповідь, відповідно до висновку якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). При цьому застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.к.п. 30-31).

За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно призначив покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті КК України, воно відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4