Справа № 272/1254/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт.Брусилів Житомирської області кримінальне провадження № 0000122 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 25 березня 2016 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , помітив раніше знайомого ОСОБА_5 , який рухався йому назустріч разом із своєю дружиною ОСОБА_9 . В цей день та час ОСОБА_8 , з хуліганських спонукань, зневажаючи загальноприйняті правила і норми поведінки у суспільстві, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , та без будь-яких слів і пояснень наніс удар головою в область обличчя останнього, тим самим спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік обох очей, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров"я. Після чого, діставши з правої кишені куртки належний йому

заздалегінь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - пневматичний Револьвер моделі "Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм, безпричинно здійснив один постріл в живіт потерпілого, тим самим спричинивши ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця лівої здухвинної ділянки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. Після чого здійснив ще близько 2 пострілів в сторону ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України - як умисні дії, що виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегінь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

В суді обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково , показав, що 25 березня 2016 року приблизно о 15 годині він йшов по вул. Воб`яна м. Андрушівка в напрямку кафе «Севан» для того, щоб знайти колишню дружину - ОСОБА_10 , щоб з нею поспілкуватися з приводу її неналежної поведінки. Назустріч йому рухався ОСОБА_11 разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 , які перебували в нетверезому стані.Коли вони порівнялися, то ОСОБА_11 безпричинно накинувся на нього, та намагався нанести йому головою удар в область голови, потім повалив його на землю, він побачив, що у потерпілого в руках був якись предмет.. Відчуваючи фізичну перевагу потерпілого, знаходячись на землі, він з кишені дістав пістолет «Флобер», та вистрелив в область туловища потерпілого. Після чого ОСОБА_11 відійшов від нього і він пішов до кафе " Севан". Пістолет належить йому, носив його з собою для самооборони. В кафе" Севан" він дружини не знайшов. З приміщення кафе вийшов ОСОБА_13 ,власник кафе, який намагався його вдарити та викинув пістолет. Хуліганських дій він не вчиняв, громадський порядок не порушував, а ОСОБА_14 якщо і наніс тілесне ушкодження, то виключно з неприязних відносин, які відчував до нього останнім часом, так як вважав, що він насміхається над ним через поведінку дружини.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що обвинуваченого ОСОБА_8 знає давно, та перебував з ним у дружніх стосунках, оскільки неодноразово бував у нього в гостях разом зі своєю дружиною. 25 березня 2016 року приблизно в 14-15 годин разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 йшли по вул. Воб`яна в напрямку центру м. Андрушівка . Назустріч їм йшов ОСОБА_8 . Він вирішив підійти поздороватись. Підійшовши до ОСОБА_8 , він подав йому руку, щоб привітатись, нахиливши туловище вперед до ОСОБА_8 . ОСОБА_8 відразу вдарив його головою в область переносиці, розбивши при цьому йому носа, та відразу, діставши пістолет, здійснив постріл в область живота. Після цього ОСОБА_8 , здійснив в його сторону ще декілька хаотичних пострілів з пістолета, та побіг в сторону кафе «Севан». Все це тривало декілька хвилин. Його дружина почала кричати та кликати на допомогу. Він до цього перебував з ОСОБА_8 в нормальних стосунках і не може пояснити чим викликані такі дії ОСОБА_8 . Позов до обвинуваченого не заявляв. Наполягав на притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинені стосовно нього дії та щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Допитана судом свідок ОСОБА_15 показала , що з обвинуваченим вона раніше перебувала в шлюбі. Після розірвання шлюбу проживають окремо, ОСОБА_16 проживає разом зі матір"ю. Причиною розлучення була патологічна ревність чоловіка до оточуючих людей. 25 березня 2016 року їй зателефонувала мати ОСОБА_17 та повідомила, що ОСОБА_8 перебуває в збудженому стані, взяв з собою пістолет та зі словами «я вб`ю ОСОБА_18 » пішов з дому. Вона про це повідомила ОСОБА_13 . Дарабян відразу повідомив поліцію про вказану подію. Вона в цей час перебувала в кафе «Севан». Через деякий час вона вийшла на вулицю та побачила ОСОБА_8 , який стояв та розмовляв з ОСОБА_13 . Після цьою приїхали працівники поліції, від яких вона дізналась, що ОСОБА_8 безпричинно побив ОСОБА_5 та стріляв по ньому з пістолета.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_19 та його колишню дружину ОСОБА_20 знає давно, та перебувала з ними у дружніх стосунках, оскільки неодноразово бувала у них в гостях разом зі своїм чоловіком. 25.03.2016 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_21 йшли по вул. Воб`яна в напрямку центру м. Андрушівка. Побачивши, що назустріч йде ОСОБА_22 , вирішили підійти поздороватися. Підійшовши до ОСОБА_17 , чоловік подав йому руку, щоб привітатись, на що ОСОБА_16 відразу вдарив його головою в область переносиці, розбивши при цьому носа. Після чого дістав пістолет та вистрелив чоловікові в живіт. Після чого ОСОБА_16 здійснив, ще декілька пострілів в сторону її чоловіка. ОСОБА_16 направляв пістолет і в її сторону, але в неї не стріляв. Вона почала звати на допомогу. ОСОБА_16 з пістолетом в руках побіг в сторону кафе «Севан», кричав, що вб`є «армяна» та свою дружину.Все це тривало декілька хвилин.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що проживає по вул. Воб"яна в м. Андрушівка. Поруч розташоване кафе «Севан», власником якого він є. 25 березня 2016 року приблизно о 16 годині до нього додому прийшов ОСОБА_16 та постукав у двері. Перед приходом ОСОБА_17 йому зателефонувала колишня дружина ОСОБА_23 та повідомила, що йде до них ОСОБА_16 , який говорить,що всіх повбиває. Колишня дружина ОСОБА_17 допомагала йому періодично у ведені бухгалтерських документів.Він вийшов на вулицю та побачив ОСОБА_17 , що був знервований, у якого з кармана штанів виглядав предмет, схожий на пістолет. Він забрав у нього з карману предмет,схожий на пістолет, який пізніше віддав працівникам поліції.

Допитаний судом свідок ОСОБА_24 показав , що в березні 2016 року перебував вдома,де займався господарськими справами на подвір"ї. Приблизно після обіду почув, що на вулиці кричить жінка та кличе на допомогу. Виглянувши через огорожу з двору на вулиці, побачив потерпілого ОСОБА_25 , у якого з носа текла кров та побачив, як ОСОБА_23 здійснив постріл в бік ОСОБА_25 , а потім направив пистолет в бік жінки, але не стріляв. Поки він вийшов на вулицю, то ОСОБА_16 вже втік. Все це тривало декілька хвилин. Громадський порядок та спокій не був порушений. Він був на вулиці з потерпілими до приїзду працівників поліції.

Судово-медичний есперт криміналіст ОСОБА_26 в суді показала, що вона проводила медико-криміналістичне дослідження одягу потерпілого ОСОБА_5 і нею було складено висновок № 88 від 11.05.2016 року. Під час проведення дослідження нею було встановлено, що ушкодження, які виявлені на куртці могли утворитися внаслідок дії кулі при пострілі з пістолета Флобер. Вказала, що виключається можливість утворення даних ушкоджень від пістолета, який відноситься до категорії вогнепальної зброї.

Судово- медичний експерт ОСОБА_27 в суді підтвердив свій висковок № 142 від 30.03.2016 року та пояснив, що тілесні ушкодження на обличчі людини, яка вище ростом від людини, яка наносить удар, можуть утворитися, якщо вища особа нахилилась туловищем до нижчої особи.

Стороною обвинувачення суду надані та досліджені письмові докази, а саме:

-протоколи огляду місця події від 25.03.2016 року та фото таблиця до нього, згідно з якими оглянуто ділянку вул. Воб`яна поруч з домогосподарством №33, де виявлено сліди крові на проїжджій частині, вилучено куртку в якій перебував потерпілий ОСОБА_5 , а також поблизу кафе «Севан» вилучено предмет, схожий на пістолет;

- висновок експерта №1/1625 від 22.04.2016 року про те, що вилучений у ОСОБА_8 предмет є гладкоствольним револьвером моделі «Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм, не відноситься до вогнепальної зброї;

- висновок експерта №88-МК від 11.05.2016 року про те, що на куртці потерпілого ОСОБА_5 виявлено 2 не наскрізних отвори, які могли утворитись внаслідок дії кулі при пострілу з пістолета «Флобер»;

- протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`ягніння від 25 березня 2016 року, відповідного до якого у ОСОБА_8 будь- які тілесні ушкодження відсутні, тверезий;

-протоколи проведення слідчого експерименту від 29 березня 2016 року, та фото таблиці до них, за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_24 , де потерпілий та свідки розповіли та показали на місцевості обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ;

- висновок експерта №142 від 30.03.2016 року про те, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні

ушкодження у вигляді синців нижніх повік обох очей та синця лівої здухвинної ділянки, які

відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 в частині, того, що він будь-якого насильства стосовно потерпілого ОСОБА_5 не вчиняв, а лише захищався від нападу потерпілого, його покази в цій частині спростовані дослідженими в суді показамиІ потерпілого, свідків, письмовими доказами, та вважає це способом захисту обвинуваченого, з метою пом`якшення покарання.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій засудженого як хуліганства не ґрунтується на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Критеріями розмежування хуліганства від інших кримінальних правопорушень є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим [потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року( справа № 288/1158/16 ) та постанові Верховного Суду в складі колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.06.2020 року ( справа № 720/990/18).

Проаналізувавши надані докази, а саме покази обвинуваченого, потерпілого, свідків, письмових доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Встановлено, що 25 березня 2016 року приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , помітив раніше знайомого ОСОБА_5 , який рухався йому назустріч разом із своєю дружиною ОСОБА_9 . В цей день та час ОСОБА_8 , з особистих неприязних відношень, так як вважав, що потерпілий насміхається над ним, знаючи про неналежну, як він ввавжав, поведінку його колишньої дружини, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , та без будь-яких слів і пояснень наніс удар головою в область обличчя останнього, тим самим спричинивши ОСОБА_28 тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік обох очей, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров"я. Після чого, діставши з правої кишені куртки належний йому пневматичний револьвер моделі "Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм, безпричинно здійснив один постріл в живіт потерпілого, тим самим спричинивши ОСОБА_28 тілесне ушкодження у вигляді синця лівої здухвинної ділянки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. Після чого здійснив ще 2 постріла в сторону ОСОБА_5 та пішов далі по вулиці.

Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вони була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_29 , яка виникла раптово , через те, що обвинувачений вважав, що потерпілий разом з його колишньою дружиною в компаніях інших людей вживає алкогольні напої, де колишня дружина поводиться неналежним чином, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 діяв з наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_29 і безпосередньо його дії спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я - за частиною першою статті 125 КК. України

Суд, діючи в межах повноважень щодо перекваліфікації злочину, які окреслені нормою частини третьої статті 337 КПК України, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин, вважає , що дії ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати з ч. 4. ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відповідно до ст. 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватногог обвинувачення. Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до частини першої статті 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

За нормами чинного Кримінального процесуальногго кодексу України особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року ( справа № 288/1158/16) викладена правова позиція, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не регламентує конкретного способу звернення потерпілого з заявою, яка зумовлює визначені у частині першій статті 477 КПК правові наслідки. Водночас захист прав і свобод людини як втілення принципу верховенства права вимагає надання переваги внутрішньому змісту юридично значущих дій над зовнішньою формою їх вираження. З огляду на зазначене навіть у разі, якщо потерпілий не подавав до правоохоронних органів заяви про злочин як окремого процесуального документа, однак до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження однозначно висловив свою позицію про притягнення винного до кримінальної відповідальності, відповідна позиція, зафіксована у процесуальних документах, дає підставу для кримінального переслідування особи за злочин приватного обвинувачення.

Згода потерпілого в судовому засіданні з викладеною в обвинувальному акті кваліфікацією кримінального правопорушення як злочину публічного обвинувачення не може прирівнюватися до відмови від обвинувачення і зумовлювати закриття кримінального провадження відповідно до пункту сьомого частини першої статті 284 КПК. Навпаки, зазначене волевиявлення, виражене в належний процесуальний спосіб (у формі письмової або усної заяви, зафіксованої у відповідному документі та/або журналі судового засідання і на технічному записі процесу], варто розцінювати як спрямоване на застосування до обвинуваченого кримінально-правових заходів примусу.

Під час судового розгляду встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового розгляду послідовно наполягав на притягненні ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, повністю погоджуючись із висунутим прокурором обвинуваченням щодо юридичної оцінки його дій як хуліганства .

Із огляду на викладене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати з частини 4 ст. 296 КК України на частину 1 ст. 125 КК України, так як своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_14 легке тілесне ушкодження і вина ОСОБА_8 у вчиненому знайшла підтвердження під час судового розгляду.

Обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позитивну характеристику за місцем проживання, вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт..

Цивільний позов не заявлено.

З обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в розмірі 1143,48грн.

Речові докази: куртку, що передана на зберігання ОСОБА_5 -необхідно залишити йому в користування ; револьвер моделі «Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який зберігається в камері схову Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області - необхідно знищити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального правопорушення ( злочину) невеликої тяжкості.

З дня вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення пройшло більше 2-х років, тому ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1143,48 гривень.

Речові докази: куртку, що передана на зберігання власнику ОСОБА_5 .-- залишити йому в користування; револьвер моделі «Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який зберігається в камері схову Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області -знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1