Провадження № 1-в/610/271/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, який зареєстрований та до засудження проживав: АДРЕСА_1 раніше судимого,

засудженого 25.09.2018 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4-х років 1-го місяця позбавлення волі,

відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)»,

Початок строку: 16.11.2018. Кінець строку: 16.12.2022, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про вирішення питання про приведення вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 вересня 2018 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, у тому числі вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 19.02.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.09.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України та із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 19.02.2016, остаточно призначено йому покарання у виді 4-х років 1-го місяця позбавлення волі.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, яким внесено зміни до ч. 2 ст. 309 КК України.

Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даним клопотанням.

Представник Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності представника адміністрації виправної колонії.

Від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшла заява, у якій він просив розглянути клопотання виправної колонії за його відсутності, клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання представника Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» та засудженого ОСОБА_4 , які були належним чином повідомленні про місце і час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що підстави для зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання відсутні.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 19.02.2016 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був визнаний винуватим у в чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.09.2018 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 19.02.2016 та призначено остаточне покарання у виді 4-х років 1-го місяця позбавлення волі.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.09.2018 набрав законної сили 25.10.2018. Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)».

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким внесено зміни до ч. 2 ст. 309 КК України.

З урахуванням змін, внесених цим Законом, діяння, передбачене частиною 2 статті 309 КК України, карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Оскільки вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.09.2018 ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, яке не перевищує санкцію статті в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, та остаточне покарання за сукупністю вироків призначено ОСОБА_4 з урахуванням ст. 71 КК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 74 КК України підстав для зниження призначеного засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання. Відтак клопотання виправної колонії про приведення вироку суду у відповідність до нового закону задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 серпня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1