Справа № 635/7822/20
Провадження № 1-кс/635/2056/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001438 від 03.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001438 від 03.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України про арешт майна, в якому прокурор просив задовольнити клопотання та винести ухвалу про арешт майна, вилученого в ході обшуку від 18.12.2020р. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме на 2 (дві) копії розписки, 1 (один) оригінал розписки з метою збереження речових доказів.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що до ЧЧ Харківського ВП надійшла заява від ОСОБА_4 про те, від гр. ОСОБА_5 про те, що в період часу з 2012 по 2020 рік малознайомий ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом заволодів грошима заявника, чим спричинив матеріальну шкоду.

За вказаним фактом СВ Харківського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області 03.11.2020 розпочато кримінальне провадження №0001438 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

18.12.2020 у період часу з 09 годин 12 хвилин до 11 годин 02 хвилин проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено 2 (дві) копії розписки, 1 (один) оригінал розписки.
В ході подальшого проведення досудового розслідування проведено огляд 2-х копій розписок та 1-ї розписки визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вилучені в ході обшуку 2 (дві) копії розписки, 1 (один) оригінал розписки, можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи те, що вилучене в ході огляду майно належить

ОСОБА_6 , у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, заслухавши пояснення прокурора, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи те, що вилучене майно має значення в якості речового доказу, по якому необхідно провести ряд судових експертиз та інші слідчі дії, та з метою забезпечення кримінального провадження, шляхом його збереження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001438 від 03.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на 2 (дві) копії розписки, 1 (один) оригінал розписки шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1