справа № 198/621/20
провадження № 1-кс/0198/86/20
УХВАЛА

іменем України

24 грудня 2020 року слідчий суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юр`ївка Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2020 за № 0000168, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про арешт майна, тимчасово вилученого 21 грудня 2020 року під час проведення огляду речей.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що до Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 20.12.2020 приблизно о 22-00 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гаражу на околиці с. Новогригорівка Юр`ївського району Дніпропетровської області на грунті неприязних відносин, що виникли раптово, умисно ножем завдав декілька ударів в область тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва та різаної рани лівого плеча.

Вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2020 за № 00000168 та за цим фактом слідчим відділом Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській областірозпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто спричинення тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 надав показання, що 20.12.2020 він разом зі своїм братом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживав спиртні напої в будівлі гаражу, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Після 21-00 години свідок покинув приміщення гаражу, однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжили розпивати спиртні напої. Свідок також повідомив, що під час сумісного вжиття спиртних напоїв в гаражі на столі знаходився належний йому кухонний ніж, рукоятка якого була обмотана ізолюючою стрічкою синього кольору.

21.12.2020ОСОБА_5 добровільно надав для огляду та вилучення органу досудового розслідування належні йому чоловічі чоботи чорного кольору, чоловічу кофту синього кольору та джинси темно-синього кольору.

Таким чином, слідчий вважає, що вилучені в ході огляду річ могла зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, забезпечення збереження речових доказів та недопустимості зникнення, втрати майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 21 грудня 2020 року в ході огляду добровільно виданих речей.
Слідчий ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, в поданих до суду заявах просили розглядати клопотання за їх відсутності. ОСОБА_5 не заперечував проти арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу таких висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За нормами частин 2 та 3 вказаної статті арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів та в цьому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для осіб, власників майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, за даними Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідними органами здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що ймовірно мало місце 20.12.2020 по АДРЕСА_1 .
Виявлення та вилучення в ході огляду речей майна, на яке слідчий просить накласти арешт, а також визнання його речовими доказами підтверджено протоколом огляду речей та постановою про визнання речовими доказами, складеними 21.12.2020.
Із клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження виходить, що тимчасово вилучене 21.12.2020 під час огляду речей майно може бути безпосередньо пов`язано з вчиненням кримінального правопорушення та зберігати на собі сліди злочину, або містити інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а тому відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, для віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів.

Проведення з тимчасово вилученим майном слідчих дій, зокрема, експертиз, дозволить в подальшому отримати відомості, які будуть використані як докази для доведення обставин кримінального правопорушення, та забезпечити виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Під час розгляду клопотання не виявлено обставин, які свідчать про надмірну обтяжливість арешту майна для його власника, водночас без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження будуть створені можливості для його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, органом досудового розслідування обґрунтовано необхідність арешту тимчасово вилученого майна, можливість використання його як доказів в кримінальному провадженні, та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 170, 173, 175, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2020 за № 0000168, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на належне ОСОБА_5 майно, тимчасово вилучене 21 грудня 2020 року в ході огляду речей, зокрема, чоловічі чоботи чорного кольору, чоловічу кофту синього кольору та джинси темно-синього кольору.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити учасникам провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1