Справа № 577/4371/19
Провадження № 1-в/577/172/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" серпня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ КВЦ №130 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі клопотання начальника Державної установи «Конотопський виправний центр № 130» про приведення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ст. 309 ч.2, 69, 71 ч.1, 72. ч.2 КК України у відповідність до вимог Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Конотопський виправний центр № 130» звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ст. 309 ч.2, 69, 71 ч.1, 72. ч.2 КК України до 6 місяців 10 днів обмеження волі у відповідність до вимог Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 року, перекваліфікувавши частину 2 статті 309 КК України на частину 1 статті 309 КК України. Своє клопотання мотивує тим, що з 01.07.2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-УІІІ, яким внесені зміни до частин 1 та 2 статі 309 Кримінального кодексу України. А саме : « у статті 309:

в абзаці другому частини 1 слова "від п`ятдесяти до ста замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "трьохроків, або позбавленням волі на той самий строк"замінити словами "п яти років";

частину 2 викласти в такій редакції:

"2. Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років ".

До набрання законної сили вказаних змін частина 2 статі 309 КК України застосовувалась за повторне вчинення дій, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, і карались ці дії від 2 до 5 років позбавлення волі. В новій редакції частини 2 статі 309 КК України слово «повторно» виключено та караються ці діяння до 3 років позбавлення волі.

Таким чином вважає, що з метою приведення у відповідність до вимог Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 року частина 2 статті 309 КК України підлягає перекваліфікації на частину 1 статті 309 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки визначена у вироку суду міра покарання не перевищує санкцію нового закону.

Представник ДУ КВЦ №130 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив проводити судове засідання без його участі (а.с.144).

Суд, заслухавши думку прокурора, представника ДУ КВЦ №130, перевіривши матеріали клопотання приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 309 ч.2, 69, 71 ч.1, 72. ч.2 КК України до 6 місяців 10 днів обмеження волі.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вказаним законом внесено зміни зокрема до ч.2 ст.309 КК України, а саме: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати зокрема питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.3 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що аналіз норми ч. 3 ст. 74 КК України передбачає, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. Це означає, що якщо особа вчинила діяння, яке і за КК 2001 року, і за КК 2020 року визначається злочинним, то суд повинен порівняти призначене за КК 2001 року покарання із санкцією статті (частини статті) КК 2020 року. Якщо буде встановлено, що: 1) санкція статті (частина статті) КК 2020 року передає той же вид покарання, що був призначений особі за КК 2001 року (наприклад, позбавлення волі чи виправні роботи), і 2) призначене покарання перевищує максимальну межу цього покарання, передбаченого в санкції статті (частини статті) КК 2020 року (наприклад, призначено покарання у виді позбавлення волі на чотири роки, а максимальна межа цього виду покарання в санкції статті КК 2020 року встановлена в три роки), то суд зобов`язаний знизити особі покарання до максимальної межі покарання, встановленого санкцією статті КК 2020 року. Перекваліфікацію в зв`язку зі з міною кваліфікуючих ознак, норми вказаної статті не передбачають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання начальника Державної установи «Конотопський виправний центр № 130» задоволенню не підлягає, оскільки міра покарання, яка призначена ОСОБА_5 вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно на строк 6 місяців 10 днів обмеження волі, не перевищує санкцію нового закону, яка визначена ч.2 ст.309 КК України в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Конотопський виправний центр № 130» про приведення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ст. 309 ч.2, 69, 71 ч.1, 72. ч.2 КК України у відповідність до вимог Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 року - відмовити.

Повний текст ухвали оголошений 07 серпня 2020 року о 13 годині 26 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1