Справа № 158/1821/20
Провадження № 1-кс/0158/545/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву про самовідвід судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000226 від 28.03.2020 року відносно ОСОБА_4 , про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

У порядку автоматичного розподілу справ судді ОСОБА_1 надійшла заява судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Самовідвід обґрунтований тим, що у обвинувачений ОСОБА_4 є похресником батька помічника судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка на даний час перебуває на лікарняному, їхні сім`ї перебувають у дружніх відносинах, впродовж багатьох років, що може викликати сумнів в його неупередженості та об`єктивності при розгляді даної справи.

Вивчивши заяву про самовідвід, зібрані у ході її розгляду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді даної заяви про самовідвід судді, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує, як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 126 Конституції України, вплив на суддів у будь який спосіб забороняється.

За змістом ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Варто також зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006, пункти 49, 50, 52) виокремлено критерії безсторонності суду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. Наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Тобто, відповідно до практики ЄСПЛ наявність безсторонності повинна визначаться за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Розглядаючи суб`єктивні підстави, беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді, тобто наскільки суддя неупереджений та безсторонній у даній справі. Об`єктивний критерій визначається забезпеченням судом та його складом відсутності будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У ході розгляду заяви про самовідвід доказів того, що ОСОБА_4 якимось чином намагався вплинути на суддю ОСОБА_3 не здобуто.

Згідно з частиною першою статті 75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що сам по собі факт того, що обвинувачений ОСОБА_4 , являється похресником батька помічника судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка на даний час перебуває на лікарняному, не позбавляє можливості головуючого у справі об`єктивно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне, обґрунтоване рішення у справі.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про самовідвід судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000226 від 28.03.2020 року відносно ОСОБА_4 , про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1