Справа № 202/4951/20
Провадження № 1-кс/202/7030/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року

м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно якої просить суд зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_4 належне йому майно, а саме: банківську картку з номером НОМЕР_1 ; документи (оригінали) - статут ГО «Милосердя Дніпро»; довідку про відкриття рахунку; рішення від 04.03.2019 року; блокнот з проповідями; мобільний телефон Apple iPhone Imei 35 НОМЕР_2 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2020 року під №0000178, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження 25 серпня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено наступні речі та документи: банківську картку з номером НОМЕР_1 ; документи (оригінали) - статут ГО «Милосердя Дніпро»; довідку про відкриття рахунку; рішення від 04.03.2019 року; блокнот з проповідями; мобільний телефон Apple iPhone Imei 35 НОМЕР_2 . В свою чергу виявлені та вилучені в ході обшуку речі та документи, належать ОСОБА_4 , значення для кримінального провадження не мають, що на думку скаржника свідчить про те, що слідчим під час обшуку було вилучено майно, яке не наведене в ухвалі слідчого судді. Вважає, що вилучене під час обшуку майно підлягає поверненню його власнику.

Заявник в судове засідання не з`явився, згідно заяви скаргу підтримав, просив задовольнити та розглядати без його участі.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2020 року під № 0000178, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

19 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000178, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукування речових доказів у кримінальному провадженні,а саме: мобільних телефонів, сім-карт, комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, інших носіїв електронної інформації, де міститься інформація про вчинене кримінальне правопорушення, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, документів, блокнотів, чорнових записів, в яких міститься інформація про утримання осіб у реабілітаційних центрах, банківських карток, квитанцій, якими підтверджується переведення чи отримання грошових коштів від роботодавців, родичів утримуваних осіб, переведення грошових коштів між співучасниками злочинів, паспортів чи копій паспортів, інших особистих документів осіб, які не належать ОСОБА_4 чи членам його родини, а також інших речей і документів, які мають значення у вказаному кримінальному провадженні.

25 серпня 2020 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ,, в ході якого виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту, зазначено в ст. 169 КПК України.

На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право зокрема оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 5 вказаної статті наголошує, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Таким чином, зі змісту вищевказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відтак, не є тимчасово вилученим майном речі, що вилучені під час обшуку відповідно до переліку, що зазначений в ухвалі слідчого судді. Таким чином, до цього майна не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо необхідності повернення майна.

Ухвалою ж слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року про надання дозволу на проведення обшуку - дозвіл на проведення обшуку був наданий за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукування речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: мобільних телефонів, сім-карт, комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, інших носіїв електронної інформації, де міститься інформація про вчинене кримінальне правопорушення, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, документів, блокнотів, чорнових записів, в яких міститься інформація про утримання осіб у реабілітаційних центрах, банківських карток, квитанцій, якими підтверджується переведення чи отримання грошових коштів від роботодавців, родичів утримуваних осіб, переведення грошових коштів між співучасниками злочинів, паспортів чи копій паспортів, інших особистих документів осіб, які не належать ОСОБА_4 чи членам його родини, а також інших речей і документів, які мають значення у вказаному кримінальному провадженні.

Скаржником в свою чергу не надано доказів вилучення іншого майна крім того, яке зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є безпідставною, оскільки в діях органу досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не вбачається бездіяльності, щодо якої було подано скаргу, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1