УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника особи, якій

відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого третього відділу правління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 16.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020,

в с т а н о в и в:

у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_5 на постанову слідчого третього відділу правління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 16.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2020.

Скарга, мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.06.2020 попередня постанова слідчого ДБР ОСОБА_4 від 03.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 , в межах даного кримінального провадження скасовано та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву від 28.05.2020 про залучення його до провадження у якості потерпілого, в порядку ст. 55 КПК України.

Разом із тим, повторно розглянувши заяву ОСОБА_5 про залучення до провадження як потерпілого, слідчий формально віднеслась до прийняття рішення, не перевіривши доводи викладені в самій та не давши оцінку належним та допустимим доказам, які були надані ОСОБА_5 під час допиту у якості свідка 28.05.2020.
У зв`язку з чим, оскаржувана постанова суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, у скарзі порушується питання про її скасування та зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000415 від 05.03.2020 та надати пам?ятку про права та обов?язки потерпілого.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови слідчий третього відділу Управління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , повторно розглянувши заяву ОСОБА_5 від 28.05.2020 та матеріали кримінального провадження № 0000415 від 05.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, постановив відмовити ОСОБА_5 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000415 від 05.03.2020.

Слідчий, відмовляючи у задоволенні клопотання, таке своє рішення мотивувала, тим, що речі та документи були вилучені в ході обшуку за адресою по АДРЕСА_1 , який проводився в рамках кримінального провадження № 0001248 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.12.2019, а тому посилання заявника на порушення презумпції невинуватості в указаній ухвалі, що спричинило йому моральної шкоди, не є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження.
Разом із тим, зі змісту клопотання про визнання потерпілим убачається, що ОСОБА_5 зазначає про заподіяння йому шкоди саме діями слідчого, який ініціював проведення обшуку, в ході якого відбулось фактично рейдерське захоплення офісного приміщення, а не змістом ухвали слідчого судді, де нібито містяться висловлювання з порушенням презумпції невинуватості, як стверджує слідчий у оскаржуваній постанові.
Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову у залученні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб потерпілим.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілим, слідчим фактично позбавлено останнього можливості користуватись більш широкими правами у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи наведене вище у сукупності, постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим не ґрунтується на положеннях законодавства України про кримінальну відповідальність, кримінальному процесуальному законодавстві України та суперечить Конституції України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого, підлягає скасуванню.

Повноваження щодо прийняття рішення про визнання потерпілим у кримінальному провадження на стадії досудового розслідування є виключними дискреційними повноваження слідчого та прокурора, які зобов`язані вручити пам?ятку про процесуальні права та обов`язки при прийнятті заяви про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, не передбачено кримінальним процесуальним законодавством України винесення відповідної постанови, оскільки права і обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

А тому враховуючи, що постанова слідчого скасована, ОСОБА_5 являється потерпілим у кримінальному провадженні №0000415 від 28.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, з моменту подання відповідної заяви про залучення потерпілим.

Керуючись ст.ст. 38, 40, 55, 93, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

скаргу представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого третього відділу правління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 16.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020, задовольнити частково.

Скасувати постанову від 16.07.2020 року слідчого третього відділу правління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В іншій частині скаргу, залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя