ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/5362/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1413/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

10 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.11.2019 стосовно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Миколаївка Лозівського району Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 01.08.2018 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.08.2018 року у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1місяць.
Крім того, цим же вироком, вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 15.07.2019 року, близько 11год. 00хв., точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , проходячи поруч з кафе «Тройка», розташованого за адресою: м. Лозова Харківської області, м-н 2, знайшов у траві мобільний телефон марки «Samsung D900i», ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, в робочому стані, який належить ОСОБА_9 . Знайшовши у зазначеному телефоні, у вкладці «повідомлення», смс-повідомлення з пін-кодом до банківської картки потерпілого, у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення грошових коштів з вказаної банківської картки. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 15.07.2019 року, о 11год. 28хв. ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, за допомогою банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, м-н 2, буд. 16, скориставшись функцією зняття грошових коштів без картки, за допомогою мобільного телефону марки «Samsung D900i», вказавши під-код, таємно викрав з банківської картки ОСОБА_9 № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 4162грн., які обернув на свою користь та розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити, оскільки вважає висновок суду про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства таким, що не відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та іншим обставинам справи, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом ст. 75 КК України, та до необхідності відбування покарання яке є явно несправедливим через свою суворість та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України. з випробуванням. Покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. Звільнити обвинуваченого з під варти у залі суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_8 , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (т.1 а.с.47-49), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно й об`єктивно дослідив обставини події, усім доказам, що є в кримінальному провадженні і були досліджені в судовому засіданні, дав належну оцінку, дійшовши правильного висновку щодо повної доведеності винуватості обвинуваченого в крадіжці.

Його дії суд правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про особу обвинуваченого.

Так, судом ураховано, що ОСОБА_8 вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, раніше судимий, не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості як шукаючий роботу, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з квітня 2017 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання препаратів коноплі з шкідливими наслідками, не одружений, дітей не має, за місцем проживання мешкає без реєстрації, де характеризується формально позитивно.

Суд першої інстанції також врахував досудову доповідь, згідно якої ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, оцінюється як середній. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, і також вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів не можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, оскільки останній для себе правильних висновків не зробив, протягом іспитового строку знов вчинив новий злочин, діяв умисно, з корисливих мотивів.

Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для його скасування або зміни, а тому вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.11.2019 стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді