Справа № 524/7722/20
Провадження № 1-кс/524/3148/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , та фактичного володільця ОСОБА_4 , адвоката представника володільця та власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому 21.11.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001036 від за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України,

встановила:

23.11.2020 року прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, зареєстрованому 21.11.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001036, в якому просив накласти арешт на речі які були вилученні 20.112020 року під час огляду місця події за адресою м. Кременчук, проїзд Ярославський 9, а саме автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від автомобіля автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .

Прокурор посилався на те, що з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність накласти арешт на дане майно. З вилученим речовим доказом в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме:

-Провести авто-технічну експертизу з метою встановлення підробки номерних позначень автомобіля «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору;

-Провести технічну експертизу документу з метою встановлення підробки бланку та змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ;

-Інші слідчі дії та експертні дослідження, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна належним чином повідомлений про час та місце судового розгулу в судове засіданні не прибув.

Володілець майна ОСОБА_4 та представник володільця та власника майна адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували. Адвокат вказала, що майданчик, на якому перебуває транспортний засіб не пристосований для його зберігання. У разі накладення арешту на автомобіль просила передати його на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню

Слідчим суддею встановлено, що підрозділом дізнання Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0001036 від 21.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.. 290 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 20.11.2020 до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшла доповідна записка від старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 , про те що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень автомобіля «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 виявлено, що номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом перезакріплення частини деталі з номерним позначенням кузова « НОМЕР_3 ».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

Згідно з довіреностю НМК 087964 від 23.09.2020, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 власник вказаного автомобіля ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_4 здійснювати всі необхідні дії пов`язані з експлуатацією, перереєстрацією вказаного транспортного засобу.

20.11.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Кременчук, проїзд Ярославський 9, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ключі від автомобіля.

Постановою старшого інспектора сектору дізнання ОСОБА_10 від 21.11.2020 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ключі від автомобіля, визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про арешт тимчасового вилученого майна подано прокурором у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ключі від автомобіля, мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування підстав вважати, що це речі є доказом злочину, предметом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ці речові докази підлягають арешту з метою зберігання речового доказу, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для арешту майна. При цьому слідчий суддя враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:
Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому 21.11.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 290 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ключі від автомобіля, які належать ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), та якими фактично володіє ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_4 ), заборонити відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати їх.

Автомобіль «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору передати на зберігання до майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Свідоцтво про реєстрацію та ключі від автомобіля «Volkswagen Transporter» 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 передати на зберігання до камери зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1