УХВАЛА
Іменем України

12.01.2021 Справа №607/198/21 Провадження № 1-кс/607/62/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000019 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИВ:
05.01.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000019 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Скарга мотивована тим, що відділом СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_4 є підозрюваним. Адвокат зазначає, що майже за два роки досудового розслідування стороною обвинувачення не зібрано відомостей щодо особи ОСОБА_4 та не надано оцінку тому факту, що останній є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства внаслідок психічного захворювання та перебуває на психіатричному обліку. Крім цього, після оголошення ОСОБА_4 підозри у цьому кримінальному провадженні 08.12.2020 стан його психічного здоров`я погіршився і він перебуває на амбулаторному лікуванні у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері. Відтак 18.12.2020 сторона захисту звернулась до слідчого із клопотанням про призначення ОСОБА_4 комплексної судової психолого-психіатричної експертизи. Листом від 04.01.2020 у проведенні такої експертизи відмовлено з тих підстав, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні 15.12.2020 завершено і стороні захисту на виконання вимог ст. 290 КПК України відкрито матеріали кримінального провадження. Вважаючи такі відмову слідчого незаконною, з урахуванням вимог ст. 242, 509 ч. 1 КПК України адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Тернопільській області, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000019 від 18.01.2019, забезпечити проведення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_4 , проведення якої доручити експертам КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (вул. Кульпарківська, 95, м. Львів). На вирішення експертів поставити такі запитання: 1). чи страждав в момент вчинення інкримінованих йому дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом, якщо так то яким саме? 2). чи страждає на даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом, якщо так то яким саме? 3). чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент вчинення інкримінованих йому діянь усвідомлювати зміст та значення своїх дій та керувати ними? 4). чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , осудним (обмежено осудним)? 5). які індивідуальні психологічні особливості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? 6). чи є ситуація, що досліджується у справі, психотравмуючою для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? 7). чи здатний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей та стану розумового розвитку правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, та давати щодо них правдиві показання? 8). які індивідуально-психологічні особливості, якості й провідні мотиваційні чинники поведінки має ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? 9). чи могли суттєво вплинути та чи вплинули індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його поведінку під час вчинення інкримінованих йому дій?
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, та просив скаргу задовольнити. Додатково зазначив, що додані до клопотання медичні документи усі в сукупності свідчать про наявність підстав вважати, що у ОСОБА_4 може бути розлад психічної діяльності або психічне захворювання. Відтак згідно з ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий зобов`язаний був залучити експерта для проведення психіатричної експертизи щоб встановити, чи ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення був чи не був в неосудному або обмежено осудному стані або після його вчинення захворів чи не захворів на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Вказав, що проведення такої експертизи не займе багато часу, так як ця експертиза є амбулаторною. Крім цього, зазначив, що необхідність проведення цієї експертизи саме експертами КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» підтверджується тим, що ОСОБА_4 саме у цьому медичному закладі перебуває періодично на лікуванні у зв`язку із психічним захворюванням і там зберігаються усі його медичні документи.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Пояснив, що в 1995 році у нього був менінгіт і з того часу він має певні психічні захворювання, зокрема періодично у нього починаються необґрунтовані панічні атаки та страх. Відтак він періодично проходить лікування і тоді йому на певний час стає легше і він краще себе почуває.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 заперечував проти скарги захисника ОСОБА_3 з тих підстав, що норми чинного Кримінального процесуального кодексу регулюють порядок призначення судової психіатричної експертизи і сторона захисту не позбавлена можливості сама залучити експерта для проведення такої експертизи або звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення експертизи. Слідчий на даному етапі не може вже проводити жодні слідчі дії, так як досудове розслідування вже завершено і стороні захисту згідно зі ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження. При цьому механізм та характер вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не викликали жодних сумнівів в осудності підозрюваного. Також зазначив, що ОСОБА_4 неодноразово отримував дозвіл на володіння зброєю та продовжував дію цього дозволу. При цьому для отримання такого дозволу необхідна наявність сертифікату від лікаря-психіатра. Так само ОСОБА_4 має посвідчення водія, для отримання якого теж необхідний дозвіл від лікаря-психіатра. За таких обставин сторона обвинувачення не мала підстав для призначення психіатричної експертизи.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, слідчий суддя доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
08.12.2020 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Частина 1 ст. 91 КПК України визначає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
За змістом ст. 19, 20 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
При цьому слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо) (ч. 1 ст. 509 КПК України).
Як вбачається з наданих адвокатом ОСОБА_3 документів, ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства безстроково. Вказане підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 . Згідно з довідкою до акта огляду психіатричною медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 334438 від 14.05.2020 ОСОБА_4 рекомендована лише легка домогосподарська праця під стороннім контролем і наглядом. Відповідно до довідки Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру № 9д від 04.01.2021 ОСОБА_4 з 12.06.2008 до даного часу перебуває на обліку і амбулаторному лікуванні з діагнозом «Органічний маячний розлад» і за своїм станом визнаний інвалідом 2 групи з дитинства безтерміново.
Слідчий суддя вважає, що такі обставини у своїй сукупності дають підстави припускати, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення міг бути в неосудному або обмежено осудному стані або міг вчинити кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення міг захворіти на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Однак для з`ясування цих обставин, які мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, що згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України є підставою для призначення експертизи.
Більше того слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності (ч. 2 ст. 242 КПК України).
При цьому слідчий суддя відхиляє посилання сторони обвинувачення про відсутність підстав для призначення ОСОБА_4 психіатричної експертизи з тих підстав, що останній має дозвіл на володіння зброєю та посвідчення водія. Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, такий дозвіл був отриманий ОСОБА_4 ще до початку лікування у медичному закладі з приводу психічного захворювання.
Разом з тим така експертиза слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 18.01.2019 призначена не була, що стало підставою для звернення захисника до начальника СУ ГУНП в Тернопільській області із клопотанням про призначення підозрюваному ОСОБА_4 амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.
Листом № 3-45/9/6-2020 від 30.12.2020 слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 у проведенні такої експертизи було відмовлено. Вважаючи таку відмову незаконною, захисник ОСОБА_3 згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України звернувся до слідчого судді із цією скаргою та просить зобов`язати слідчого забезпечити проведення експертизи.
Проте слідчий суддя вважає таку скаргу передчасною з тих підстав, що вказаний вище лист від 30.12.2020 не є відмовою у задоволенні клопотання в розумінні ст. 220 КПК України та не є рішенням, яке підлягає оскарженню відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Так, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ст. 220 КПК України).
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту, слідчий в порушення вказаних вимог не виніс мотивовану постанову, що свідчить про його бездіяльність та неприйняття у передбаченому законом порядку рішення за наслідками розгляду такого клопотання. Вказане згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є підставою для оскарження бездіяльності слідчого.
З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що слідчий СУ ГУНП в Тернопільський області ОСОБА_7 зобов`язаний розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 18.12.2020 та прийняти за наслідками розгляду цього клопотання рішення у визначеному ст. 220 КПК України порядку.
При цьому слідчий суддя відхиляє посилання сторони обвинувачення, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні вже завершене, а відтак слідчий позбавлений можливості приймати будь-які процесуальні рішення.
Так, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України).
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Відтак строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчується 08.02.2021. Крім цього, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. При цьому, враховуючи, що дії, передбачені ч. 1 ст. 219 КПК України слідчим вчинені ще не були, слідчий суддя вважає помилковим посилання сторони обвинувачення про завершення досудового розслідування та неможливість з цих підстав вчинення жодних процесуальних дій.
З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що скарга захисника ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноваженої особи СУ ГУНП в Тернопільській області забезпечити проведення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_4 є передчасною. Разом з тим бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 щодо нерозгляду клопотання сторони захисту від 18.12.2020 та неприйняття рішення за наслідками цього розгляду згідно зі ст. 220 КПК України є протиправною. Відтак слідчий зобов`язаний розглянути дане клопотання та прийняти рішення з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині цієї ухвали, а тому згідно з вимогами ст. 2 КПК України з метою захисту законних інтересів підозрюваного ОСОБА_4 та забезпечення повного та неупередженого розслідування скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 2, 91 ч. 1, 219, 220, 242, 243, 303, 306, 307, 309, 369-372, 509 ч. 1, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000019 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 18.12.2020, подане в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000019 від 18.01.2019, та прийняти рішення у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1