Справа № 715/2576/18
Провадження № 1-в/715/3/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника відділу пробації ОСОБА_6

розглянувши заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання на невідбуту частину основного покарання у виді виправних робіт з утриманням 20 % заробітної плати в дохід держави. В клопотанні посилається на те, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 червня 2019 року вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.03.2019 року в частині призначення покарання змінено та призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. 30 жовтня 2019 року ухвалою Машівського районного суду Полтавської області йому -засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи на строк 1(один) рік 11 ( одинадцять) місяців 07 (сім) днів за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави із залишенням додаткової міри покарання. В ухвалі Машівського районного суду Полтавської області зазначається, що він - засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не мав, характеризувався як особа, що стала на шлях виправлення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не був конфліктним, дбайливо ставився до майна установи, виконував законні вимоги персоналу установи виконання покарань, виконував роботи з самообслуговування, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відносився з розумною ініціативою. У зв`язку з тим, що на підприємстві не було вільних професій, за власним бажанням працевлаштувався безоплатно різноробочим по благоустрою установи, покладені обов`язки виконував сумлінно, не допускав порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці, приймав участь у виховних заходах, свою вину у вчиненому визнавав, міру покарання вважав справедливою. Саме з цих підстав суд дійшов висновку, що він - засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною працею та поведінкою став на шлях виправлення та замінив йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

13 листопада 2019 року його прийнято на роботу в якості кухаря до ПП ОСОБА_7 , де він працює в даний час, тобто відбуває покарання у виді виправних робіт.

Він одружений та виховує двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що він фактично відбув більше 1/2 частини строку основного покарання, не вчиняв нових кримінальних та адміністративних правопорушень, позитивно характеризується за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі, також позитивно характеризується за місцем відбування покарання у виді виправних робіт та за місцем постійного проживання, просить суд умовно достроково звільнити його від відбуття покарання у виді виправних робіт з утриманням 20 % заробітної плати в дохід держави.

У судовому засідання ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали.

Представник Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, пояснивши, що заявником дотримані всі формальні вимоги щодо звернення з таким клопотанням та поведінка засудженого ОСОБА_4 , його ставлення до праці, виконання вимог КВК є бездоганними.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 червня 2019 року вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.03.2019 року в частині призначення покарання змінено та призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

30 жовтня 2019 року ухвалою Машівського районного суду Полтавської області засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи на строк 1(один) рік 11 ( одинадцять) місяців 07 (сім) днів за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави, із залишенням додаткової міри покарання.

Як вбачається із характеристики №845 від 15 грудня 2020 року, виданої Сучевенською сільскою радою Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони, одружений, має на
утриманні 2 малолтініх дітей.
Згідно характеристики виданої Глибоцьким сектором пробації в Чернівецькій області, ОСОБА_4 працює з 14 листопада 2019 року кухарем ресторану «Затишок» м. Сторожинець, зарекомендував себе старанним та активним працівником.
Як вбачається із характеристики Глибоцького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області від 12.12.2020 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку Глибоцького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області з 13.11.2019 року по теперішній час. За період перебування на обліку зарекомендував себе з позитивної сторони. Вимоги та обмеження які поставлені КВК України виконує, за викликами з`являється вчасно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності від час перебування на обліку не притягувався. За характером спокійний та врівноважений, чітко відповідає на поставлені йому запитання, завжди надає відомості, які необхідні для виконання покарання. По місцю проживання характеризується позитивно.
Сорочан ОСОБА_10 одружений з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .
На його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року зазначено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.
Згідно п. 2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений за вчинення тяжкого необережного злочину ОСОБА_4 характеризується виключно з позитивної сторони, як за місцем проживання, роботи, так і у Глибоцькому районному секторі філії ДУ «Центр пробації», приймає активну участь в житті громади, що свідчить про те, що ОСОБА_4 зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення, а його поведінка та ставлення до праці є сумлінними. На даний час він відбув частину покарання у вигляді позбавлення волі у виправній установі, а також 13 місяців у виправних робіт. Крім того, на думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. В основу своїх висновків суд ставить також і той факт, що покарання у виді виправних робіт є за своєю суттю формою матеріального обмеження прав ОСОБА_4 , що, з урахуванням матеріального стану сім`ї засудженого, на даний час є недоцільним.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що, з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з врахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарань, встановлене в ході судового розгляду клопотання сумлінне ставлення до праці, на даний час мета призначених ОСОБА_4 покарань досягнута, то відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Суд також вважає, що саме таке рішення сприятиме подальшій ресоціалізації засудженого ОСОБА_4 після відбування покарання.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням даних про особу засудженого, суд не вбачає перешкод для застосування відносно засудженого ОСОБА_4 положень ст. 81 КК України.
На підставі викладеного та ст.ст. 534, 537, 539 КПК України суд -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання - задовольнити.
Звільнити умовно достроково засудженого ОСОБА_4 від відбування невідбутої частини основного покарання у виді виправних робіт з утриманням 20 % заробітної плати в дохід держави.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту її оголошення.
Суддя: