Справа № 202/4127/20
Провадження № 1-кс/202/5077/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
27 липня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кам`янського, яка має середню освіту, не заміжньої, не працевлаштованої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000 від 08 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, під час розслідування кримінального провадження № 0000934 від 15.11.2019 за ч. 2 ст. 303 КК України, 19.02.2020 року проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (провадження № 1-кс/202/865/2020 від 29.01.2020) за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого задокументовано факт надання оплатних інтимних послуг клієнту чоловічої статі громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Подальшим розслідуванням встановлено, що громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою отримання грошового прибутку, створила та в період лютого 2020 року утримувала місце розпусти за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , де особи жіночої статі надавали оплатні інтимні послуги.

22.05.2020 року слідством складене повідомлення про підозру у відношенні ОСОБА_6 та направлено останній поштою в зв`язку з її не явкою за викликами до слідчого. Також копія повідомлення про підозру 27.05.2020 року вручено матері останньої.

ОСОБА_6 неодноразово викликалась повісткою до слідчого однак ні 22.05.2020 ні 02.06.2020 не прибула за викликами, 26.05.2020 року під час телефонної розмови з останньою їй було повідомлено про її статус підозрюваної та необхідність явки до слідчого, під час розмови ОСОБА_6 вказала що вона в місті Харкові та прибуде за декілька днів, однак до цього часу для проведення слідчих дій не з`явилась.

05.06.2020 року ОСОБА_6 оголошена у розшук.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного правопорушення є зібрані по кримінальному провадженню докази, в їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України «Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;»

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку про що метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України, саме спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як остання вчинила кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді до 5-ти років позбавлення волі, на теперішній час встановлений той факт що підозрювана не має легального доходу для існування, офіційно ніде не працевлаштована, за місцем реєстрації не мешкає, крім того відповідно до показань свідка ОСОБА_10 схиляла її не відповідати на телефонні дзвінки слідчого не з`являтися на виклики, що демонструє її поведінку та небажання виконувати процесуальні обов`язки підозрюваної;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні враховуючи показання свідка ОСОБА_10 , яка вказала на те що ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування за фактом виявленого правопорушення наполегливо їй телефонувала та вказувала щоб вона не відповідала на дзвінки слідчого та не взаємодіяла з правоохоронними органами;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується враховуючи показання свідка ОСОБА_10 , яка вказала на те що ОСОБА_6 телефонувала їй та надалі пропонувала за грошову винагороду надавати інтимні послуги;

Слідство вважає що з урахуванням викладених ризиків, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, є необхідним обрання застави у розмірі 150 мінімальних розмірів заробітних плат, в зв`язку з тим що злочинна діяльність ОСОБА_6 була пов`язана із незаконним збагаченням та отримання значного розміру грошових коштів від надання інтимних послуг.

У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваної під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22:00 год. до 06:00 год.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 302 КК України передбачає покарання караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки вона підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не знайшов свого підтвердження.

Положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що твердження прокурора про тяжкість вчиненого злочину, не є достатнім для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року, Європейський суд з прав людини, вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про її особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної та характер вчинених нею кримінальних правопорушень, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини її життя, а саме те, що підозрювана раніше не має судимості, має постійне місце проживання, працевлаштована.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваної, а саме що вона раніше не судима, має постійне місце проживання, не працевлаштована та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один із яких має тяжку онкологічну хворобу.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останньої запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час за місцем її фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181 - 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, поклавши на ОСОБА_6 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня;

3) повідомляти слідчого прокурора або суду про зміну свого місця мешкання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 15 вересня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час передати для виконання до органу національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Повний текст ухвали проголошено 30 липня 2020року о 15 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1