Справа № 447/1378/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/653/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня 2020 року, -

за участю прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

встановила:

ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня 2020 року задоволено частково клопотання Державної установи "Миколаївська виправна колонія №50" Міністерства юстиції України. Переведено засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу на строк 10 (десять) діб.

Згідно ухвали, мотивуючи своє рішення, суддя суду першої інстанції, зокрема, вказав, що судом встановлено, що за час відбування покарання до засудженого не було застосовано заходів заохочень та накладено 17 дисциплінарних стягнень, 15 з яких було не знято і не погашено. Після накладення дисциплінарних стягнень, поведінка засудженого не змінилася, він продовжує вчиняти порушення режиму утримання, а оскільки застосовані до нього за інші порушення більш м`які дисциплінарні стягнення не вплинули на виправлення його поведінки, за порушення вчинене 15.05.2020 до засудженого слід застосувати дисциплінарне стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 10 діб.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 захисник засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09.06.2020р. по справі та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що раніше застосовані стягнення до засудженого були за легкі проступки, а інкриміноване засудженому прибирання в камері з недодержанням графіку не є серйозним порушенням та не несе серйозної небезпеки. Тому застосування до засудженого найбільш суворого заходу дисциплінарного стягнення за вказане порушення є безпідставним та несправедливим.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив вимоги поданої апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Захисник ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та навів в судовому засіданні аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Засуджений ОСОБА_9 зазначив, що у колонії до нього упереджено ставляться, він потім попри вбирав, зазначив, що не мав бажання робити це під контролем.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, захисника та засудженого, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Відповідно до ст.135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Відповідно до ч. 1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Згідно ч. 1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Відповідно до ч. 9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як вбачається з матеріалів клопотання Миколаївської виправної колонії №50, за час відбування покарання до засудженого не було застосовано заходів заохочень та накладено 17 дисциплінарних стягнень, 15 з яких було не знято і не погашено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованими твердження засудженого та його захисника про те, що відносно засудженого ОСОБА_7 має місце неприязне та упереджене відношення, оскільки таке не підтверджується жодними доказами і такі докази сторона захисту суду апеляційної інстанції не надала.
Що стосується покликань про порушення права на захист засудженого ОСОБА_7 , то такі є безпідставними, оскільки, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді останній був забезпечений захисником.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня 2020 року, якою задоволено частково клопотання Державної установи "Миколаївська виправна колонія №50" Міністерства юстиції України. Переведено засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу на строк 10 (десять) діб - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4