Справа № 487/3965/20
Провадження № 1-кс/487/5540/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000207 за ч. 3 ст. 368 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області (на момент розгляду -Одеської обласної прокуратури) ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000207 за ч. 3 ст. 368 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Строк дії ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.07.2020 року якою відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід, закінчується 15.09.2020 (включно). Заявлені при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України, на сьогодні не зменшились, продовжують мати місце, а відтак виправдовують подальше покладення на підозрюваного згаданих обов`язків, зокрема: усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне та те, що за інкримінований йому тяжкий злочин, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі у разі не продовження строку діючих обов`язків, підозрюваний ОСОБА_4 , задля уникнення від кримінальної відповідальності, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а тому у випадку не продовження строків дії раніше покладних обов`язків, підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаний про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, зможе вчиняти будь-які дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для встановлення обставин цього кримінального провадження та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час подальшого ймовірного судового розгляду; у ході досудового розслідування з приводу обставин кримінального провадження допитано ряд осіб. Однак, зважаючи, що розслідування триває, не виключена потреба у додатковому допиті цих осіб, або проведенні за їх участі інших процесуальних дій. Відповідно, у разі не продовження строку діючих обов`язків, підозрюваний, який обізнаний про коло таких осіб, а також можливо інших осіб котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином матиме реальну можливість на них вплинути (свідків) з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час подальшого можливого судового розгляду. на даний час не встановлені інші особи, які могли бути співучасниками злочину, яким підозрюваний ОСОБА_4 матиме можливість повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб; крім того ОСОБА_4 у разі не продовження строку діючих обов`язків він матиме реальну можливість вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню. Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є особлива складність зазначеного кримінального провадження, яка зумовлена обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, завершення проведення раніше призначених експертиз, розсекречування у визначений законодавством процес (порядок) матеріалів отриманих за наслідками проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальних носіїв інформації), яке на даний час триває та призначення за необхідності відповідних судових експертиз. Результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також висновки судових експертиз, в сукупності з іншими доказами, мають важливе значення для закінчення досудового розслідування, подальшого судового розгляду та в цілому встановленню усіх обставин кримінального провадження. Провести їх раніше не виявилось можливим у зв`язку із особливою складністю цього кримінального провадження. Не продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним і наголошеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого можливого судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 подав письмові заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку із недоведеністю ризиків, недоведеністю недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволенні клопотання заперечував, зазначив про відсутність ризиків та його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000207 від 25.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування установлено, що оперуповноважений Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції України в Одеській області ОСОБА_4 , маючи спеціальне звання «лейтенант поліції», будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України службовою особою правоохоронного органу, у порушення вимог статей 19, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», діючи за попередньою змовою зі старшим оперуповноваженим в ОВС Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції України в Одеській області ОСОБА_6 , у період з 19.05.2020 по 15.07.2020 вимагав та одержав від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти загальною сумою 65 225 (шістдесят п`ять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень за непритягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 181-1 КУпАП (заняття проституцією) за наступних обставин.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст.ст. 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію» основними завданнями та обов`язками поліції, окрім іншого, є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до в имог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.

У своїй діяльності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходи щодо їх усунення, вживає заходи з метою виявлення кримінальних правопорушень, здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Служба в поліції, відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У відповідності до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на працівників Національної поліції поширюється дія вказаного закону.

Згідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави, зокрема поліцейські, які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності. Вказаним особам забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені у ст. 24 цього Закону.

В силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22 і 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, вони зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені у ст. 24 цього Закону.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, правоохоронними органами є органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми входить до структури ГУ НП в Одеській області, яке є складовим підрозділом міністерства внутрішніх справ, правоохоронним органом, який здійснює правозастосовні та правоохоронні функції, а його працівники, які виконують вказані функції, працівниками правоохоронного органу.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 прийняв присягу працівника Національної поліції України вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Під час службової діяльності оперуповноважений УБЗПТЛ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у своїй службовій діяльності керується та повинен знати Конституцію України і закони України, Укази Президента України та розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти МВС України та Національної поліції України, основні засади державної політики у сфері діяльності поліції, правила ділового етикету та професійної етики.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин при наступних обставинах.

Так, навесні 2020 року, але не пізніше 04.05.2020, у ОСОБА_4 , який у зв`язку із проходженням служби спільно зі старшим оперуповноваженим в ОВС УБЗПТЛ в Одеській області ОСОБА_6 мав з останнім добрі відносини, виник спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, спрямований на особисте незаконне збагачення шляхом вимагання та одержання грошових коштів від інших осіб за непритягнення таких осіб до адміністративної відповідальності за заняття проституцією та не припинення їх протиправної діяльності.

З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали відшукувати у мережі Інтернет, зокрема у мессенджері Telegram, оголошення про надання інтимних послуг на території м. Одеси.

На виконання заздалегідь розробленого плану вони створили у мессенджері Telegram аккаунт під назвою «V». З цього аккаунту вони почали писати повідомлення авторам оголошень про надання платних інтимних послуг.

Так, 04.05.2020, о 16 год. 12 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надіслали повідомлення на аккаунт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та неможливістю офіційно працевлаштуватись була вимушена надавати платні інтимні послуги за місцем свого мешкання.

Домовившись про дату та час зустрічі, 19.05.2020, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 о 19 год. 30 хв. прибули за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , начебто з метою отримання платних інтимних послуг.

Прибувши до вказаної квартири, представившись співробітниками УБЗПТЛ в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали погрожувати ОСОБА_7 притягненням до адміністративної відповідальності, розголошенням близьким особам та родичам про зайняття ОСОБА_7 проституцією та внесення інформації про ОСОБА_7 до державних баз даних.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вивели ОСОБА_7 з будинку, та, знаходячись на вулиці біля будинку за адресою: м. Одеса, м. Філатова, 24, почали вимагати від ОСОБА_7 за не вчинення дій, що входять до їх посадових обов`язків, а саме за не притягнення останньої до адміністративної відповідальності, грошові кошти, на що ОСОБА_7 погодилась, та передала співробітникам поліції наявні в неї 400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.05.2020 складало 10 628 (десять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень.

Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_6 поїхали у невідомому напрямку.

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за допомогою мессенджера Telegram, 22.05.2020 та 02.06.2020 зв`язались з ОСОБА_7 та запропонували ОСОБА_7 у подальшому продовжити свою протиправну діяльність у вигляді заняття проституцією під їх протекцією, яка полягала у наступному. ОСОБА_7 , за адресою свого мешкання, спільно ще з трьома своїми знайомими дівчинами повинна була б надавати платні інтимні послуги, та за таку діяльність повинна сплачувати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США в місяць за кожну дівчину. За наслідком отримання такої неправомірної вигоди співробітники УБЗПТЛ в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не вживали б заходів адміністративного характеру до ОСОБА_7 , та її знайомих, а також прикривали б їх незаконну діяльність у випадку виникнення проблем з іншими працівниками поліції.

Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 висунули вимогу, що подальшу передачу неправомірної вигоду у вигляді грошових коштів необхідно організовувати за допомогою безготівкових банківських переказів на платіжну картку сервісу інтернет-банкінгу Monobank щомісяця.

З цією метою, 17.06.2020 ОСОБА_7 передала ОСОБА_4 у мессенджері Telegram ввідомості про реквізити банківської картки, на яку вона буде перераховувати грошові кошти, а 22.06.2020 передала ОСОБА_6 саму банківську картку сервісу інтернет-банкінгу Monobank, а саме картку № НОМЕР_1 .

Надалі, 23.06.2020 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що їй необхідно поповнити рахунок банківської карти на суму 1200 (одна тисяча двісті доларів США), тобто 300 доларів США за безперешкодне заняття проституцією ОСОБА_7 , та 900 доларів США за безперешкодне заняття проституцією її знайомими, що надавали платні іннтимні послуги за адресою її мешкання.

25.06.2020, ОСОБА_7 , на виконання вимог ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 перевела на банківську картку сервісу інтернет-банкінгу Monobank, а саме картку № НОМЕР_1 грошові кошти загальною сумою 32 197 гривень, які вона вважала еквівалентом 1200 доларів США.

Крім того у телефонній розмові ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що у подальшому розрахунки вона повинна здійснювати до 15 числа кожного місяця.

Надалі, 15.07.2020, ОСОБА_7 , на виконання протиправних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перевела на банківську картку сервісу інтернет-банкінгу Monobank, а саме картку № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 24400 гривень, які вважала еквівалентом 900 доларів США, тобто із розрахунку 300 доларів США за 3 дівчини, що надавали інтимні послуги за адресою її мешкання.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою з старшим оперуповноваженим в ОВС УБЗПТЛ в Одеській області ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, у період з 04.05.2020 по 15.07.2020, вимагав та одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів загальною сумою 65 225 (шістдесят п`ять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень за невчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за непритягення її до адміністративної відповідальності за заняття проституцією.

15.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.07.2020 року було застосовано строком до 15 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години. Зобов`язано ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого ОСОБА_8 кожної середи о 15 годині 00 хвилин за адресою: місто Одеса, вулиця Мечникова, 59-А, до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві; 2) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_7 та іншими свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000207; 5) здати до уповноваженого органу (ГУ ДМС в Одеській області) паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2020 року було продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до чотирьох місяців, а саме: 15.11.2020 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , це, зокрема, дані: рапорту ст. о/у в ОВС 2 сектору 2 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 від 18.02.2020 року; листа заступника начальника управління - начальника ГВ БКОЗ ОСОБА_10 від 03.03.2020 року №65/4/1524; протоколів допитів свідка ОСОБА_7 ; листа т.в.о. заступника начальника управління - начальника ГВ БКОЗ ОСОБА_11 від 01.07.2020 року №65/4/4141; розсекреченого протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадженням №0000207 від 28.05.2020 року.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Тому доводи захисника та підозрюваного про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є безпідставними.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зменшилися та виправдовують продовження строку вказаного запобіжного заходу та дії обов`язків.
Згідно ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Отже з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на заявника та свідків, в тому числі понятих з метою уникнення покарання. За рахунок раніше займаної посади та реалізації своїх повноважень ОСОБА_4 маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах, може використовувати здобутий досвід за для впливу на свідків, у тому числі з числа свідків, які вже допитані у вищевказаному провадженні та які установлюються слідством. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Також прокурором доведено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_4 , в тому числі з урахуванням раніше займаної посади, без встановлення відповідних обмежень знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення істини по справі.
Крім того, прокурором доведено ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Також слідчий суддя враховує: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився у 1997 році, згідно наданих у судовому засіданні пояснень на обліку з приводу стану здоров`я ніде не перебуває, інвалідність не встановлювалась; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання: перебування на частковому утриманні свідка ОСОБА_12 , наявність у підозрюваного ОСОБА_4 батьків 1962 та 1964 років народження, які мешкають у Вінницькі області, не працюють та, згідно їхньої спільної заяви, перебувають на утриманні ОСОБА_4 ; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, який характеризується позитивно; майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність у ОСОБА_4 судимостей та відсутність повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 у сумі 65225 гривень.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: до 15.09.2020 року.
Так, встановлений ухвалою суду строк дії запобіжного заходу об`єктивно недостатній для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні: оскільки необхідно: отримати та долучити до матеріалів провадження відповідь на доручення слідчого оперативному підрозділу Управління СБУ в Одеській області про проведення слідчих (розшукових) дій; розсекретити у визначений законодавством порядок матеріали отриманих за наслідками проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальних носіїв інформації) та ухвали слідчого судді; допитати в якості підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_6 після їх ознайомлення з результатами негласних слідчих (розшукових) дій; повідомити осіб, відносно яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час проведення досудового розслідування; виконати вимоги ст. ст. 290-291 КПК України. Проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальні дій потребує додаткового часу, а їх значення для судового розгляду має вирішальний характер, у зв`язку з тим, що після їх виконання шляхом повного, всебічного та неупередженого аналізу всіх обставин кримінального провадження, буде прийнято остаточну кваліфікацію дій підозрюваних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 21.07.2020 року та виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом у визначений судом період доби з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 86, 194, 199, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити до 15 листопада 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.
Продовжити до 15 листопада 2020 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого ОСОБА_8 кожної середи о 15 годині 00 хвилин за адресою: місто Одеса, вулиця Мечникова, 59-А, до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

2) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_7 та іншими свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000207;

5) здати до уповноваженого органу (ГУ ДМС в Одеській області) паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід
Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 15.11.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 18.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1