Справа № 194/563/20
Провадження № 1-кп/194/121/20
В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2020 року м. Тернівка Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2020 року № 0000172 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заїнськ, республіка Татарстан, РФ, росіянина, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні ні кого не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17 червня 2020 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою суду від 31 липня 2020 року вирок приведений у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, та вважається засудженим до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 01 травня 2020 року приблизно о 14:30 год., знаходячись в якості гостя в кв. АДРЕСА_3 , по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає з поверхні дивану, розташованого в зальній кімнаті вказаної квартири умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Samsung», модель «GalaxyS3» (GT-i9300i) Duos, вартістю 916,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 916,33 грн.

ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила кримінальне провадження розглянути без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просила призначити на розсуд суду та не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив у судовому засіданні, що дійсно, на початку травня, приблизно о 14:30 год., він знаходився в гостях у ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 та скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснула, викрав її мобільний телефон, який знаходився на дивані в зальній кімнаті квартири. З маркою та вартістю телефону згоден. Наполягав на застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 17 червня 2020 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 приведений у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, та вважається засудженим до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 злочини, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України в цьому кримінальному провадженні, вчинив до ухвалення попереднього вироку суду від 17 червня 2020 року.

Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, те що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, але не працює, також враховуючи думку потерпілої, яка не має до ОСОБА_4 матеріальних та моральних претензій та не наполягала на суворому покаранні, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Клопотань щодо запобіжних заходів не надходило.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначеним покаранням за цим вироком поглинути покарання, призначене за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), на користь держави - УК у Чечелівському районі м. Дніпра/Чечел.р/24060300), р/р UA0004008, код ЄДРПОУ 37989253, найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації доходу: інші надходження, в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 19/104-17/2/12.1/230 від 07 травня 2020 року, грошові кошти у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню:

- мобільний телефон марки «Samsung», модель «GalaxyS3» (GT-i9300i) Duos,який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцеві ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1