Справа № 1-146/2006
Провадження № 1-в/177/7/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
05 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника Криворізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , засудженого вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2006 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2006 року ОСОБА_3 визнаний винуватим в скоєнні злочинів передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України та засуджений до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Начальник Криворізького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням, в якому згідно ч.3 ст. 80 КК України, просив звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Як вбачається зі змісту п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Так, в ч. 4 ст. 539 КПК України зазначено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, приходить до висновку, що подання начальника Криворізького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області не підлягає задоволенню з наступних законних підстав.

Згідно ч.3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті, подвоюються.

Як вбачаться зі змісту подання та матеріалів особової справи засудженого, на обліку в Криворізькому районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області засуджений ОСОБА_3 перебуває з 22.09.2006 року. Останній 22.09.2006 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, та з обов`язками покладеним на нього судом. В цей день була винесена та оголошена під підпис постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої останній повинен з`являтися на реєстрацію, на той час, до кримінально-виконавчої інспекції Криворізького району 1-ї п`ятниці кожного місяця (а.с. 13-15 особової справи № 92/2006 р.)

09.12.2006 року засуджений ОСОБА_3 вийшов з дому та до цього часу не повернувся, за заявою його матері ОСОБА_4 у Криворізькому РВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» № 30506001 від 23.12.2006 року, в подальшому № 205160006 від 14.01.2009, як безвісті зниклий, та на теперішній час його місцезнаходження не встановлено (а.с. 21,22, 64-78 особової справи № 92/2006 р.)

При ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання що передбачено ч.3 ст. 80 КК України. Ця процесуальна дія не є обов`язковою умовою перебігу строку давності. Тільки навмисне ухилення засудженого від відбування покарання та вчинення нового злочину переривають ці строки. Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання. Крім цього строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Отже, існують обставини вважати, що засуджений ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання і перебіг давності, з моменту його зникнення зупинився. А оскільки органами пробації не проведено ніяких дій, щодо розшуку та затримки засудженого ОСОБА_3 для виконання вироку, що вбачається з матеріалів особової справи засудженого, обставини можливості відновлення строків давності не настали, тобто засуджений добровільно не з`явився для відбування покарання, не був затриманий, а також не встановлено інші обставини, які б свідчили про те, що засуджений умисно не ухилявся від відбування покарання, визнаних законодавством підстав для звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, не встановлено, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 80 КК України, п.9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні подання начальника Криворізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , засудженого вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2006 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: