Справа № 524/2681/15-к
Провадження 1-о/524/6/20
УХВАЛА

11.12.2020 року. Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці заяву Лагуновського про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У заяві про перегляд вироку Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 посилається на те, що прокурор ОСОБА_8 в порушення вимог ст. 217 КПК України безпідставно виділив в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо нього. Посилається на нововиявлені обставини передбачені п.1,2 ч.2 ст. 459 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримав та пояснив, що зловживання прокурора полягає у незаконному виділенні матеріалів досудового розслідування, а також у тому, що прокурор приєднав вирок Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 до матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як доказ вини останнього.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити заяву ОСОБА_4 повністю, оскільки вважав, що у своїх показаннях засуджений ОСОБА_6 оговорив його підзахисного ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року за нововиявленими обставинами, вважав, що вирок стосовно ОСОБА_6 є законним і таким, ухвалений без порушення прав останнього.

Прокурор вважав заяву ОСОБА_4 необгрунтованою, такою, що не містить посилань на нововиявлені обставини, які передбачені п. 1, 2 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до таких висновків.

Вироком Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_8 ,укладену 26 березня 2015 року.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки.

Згідно листа головного лікаря Кременчуцького обласного протитуберкульозного диспансеру, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т. 1 а.с. 242).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 ст. 459 КПК України (в редакції станом на 09.03.2016 року), нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження.

Судом встановлено відсутність нововиявленої обставини, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України(в редакції станом на 09.03.2016 року), оскільки з часу постановлення вироку стосовно ОСОБА_6 і по даний час жодним судовим рішенням, яке набрало б законної сили не встановлено будь-яких зловживань з боку слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, що приймали рішення у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .

Не встановлено обставин, які б свідчили про те, що вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України ґрунтується на штучно створених або підроблених доказах, неправильному перекладі висновку чи поясненнях експерта, завідомо неправдивих показаннях свідка, потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Так, вирок яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України постановлений на підставі добровільно укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, тобто без дослідження будь-яких доказів, перекладів, висновків експертів, без заслуховування показань свідків, потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого, в оскаржуваному вироку немає посилання на докази, які б можна було вважати штучно створеними або підробленими.

Засуджений ОСОБА_6 не оскаржував вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року, яким він був засуджений, будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 давав неправдиві показання суду не надано.

За таких обставин, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України не може бути скасовано за нововиявленими обставинами, передбаченими п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України (в редакції станом на 09.03.2016 року).

Також, ОСОБА_4 у своїх поясненнях вказав, що вважає вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 штучно створеним доказом, який може бути використаний стороною обвинувачення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Встановлено, що на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 судом не розглянуто, кінцеве рішення у цій справі не прийнято.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, суд , який розглядає кримінальне провадження стосовно останнього, може не приймати вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області щодо ОСОБА_6 як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який йому інкримінується.

Поряд з цим, у разі, якщо заявник ОСОБА_4 вважає, що постановлений за результатами затвердження угоди про визнання винуватості вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року стосується його прав, свобод та інтересів, він, реалізуючи своє конституційне право та керуючись загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі пунктами 1, 2, 10, 17 статті 7, частини шостої статті 9, частин першої та другої статті 24 КПК України, вправі звернутися до суду вищої інстанції з оскарженням цього вироку. (Правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 березня 2016 року у справі 5-347кс15).
Таким чином, суд не знаходить підстав для перегляду за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 396 КК України

На підставі викладеного, керуючись статтями 459,460,466,467КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Судя: ОСОБА_1