Справа № 461/5688/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1421/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції між Львівським апеляційним судом і Приморським районним судом м. Одеси, апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2020, по матеріалах кримінального провадження № 0000312 внесеного в ЄРДР 29.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 ,

встановила :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, вилучене 27.09.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено: планшет iPad модель А1954; мобільний телефон марки iPhone 11; два мобільні телефони Meizy; мобільний телефон Nomi; 4 блокноти із рукописними записами; гроші у сумі 98 500 грн, 2900 доларів США, 4700 Євро.

Своє рішення слідчий суддя мотивував правовою підставою для арешту майна, наслідками арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, інших обставин з метою збереження речових доказів.

На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу представник - адвокат ОСОБА_7 , в інтересах власника майнаОСОБА_6 ,який просить: скасувати ухвалу слідчого судді; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно : планшет iPad модель А1954; мобільний телефон марки iPhone 11; два мобільні телефони Meizy; мобільний телефон Nomi; 4 блокноти із рукописними записами; гроші у сумі 98 500 грн, 2900 доларів США, 4700 Євро; зобов`язати слідчого та/або слідче управління ГУНП у Львівській області та/або процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000312 повернути майно власнику та володільцю майна.
Клопотання слідчого в суді першої інстанції було розглянуто без участі володільця майна і про існування даної ухвали слідчого судді довідалися лише 09.12.2020 коли на електронну адресу адвоката надійшла копія ухвали, згідно адвокатського запиту. Відповідно наступного дня була оформлена апеляційна скарга та скерована в суд апеляційної інстанції. Таким чином строк на апеляційне оскарження пропущений не був.
Апелянт наполягає, що розгляд справи в суді першої інстанції без участі ОСОБА_6 позбавило його права надати докази безпідставності накладення арешту на майно його сім`ї. Так, були заарештовані грошові кошти, які є власністю подружжя ОСОБА_11 , набуті законним шляхом та які не мають жодного відношення до будь-якого кримінального провадження. Слідчим не надано доказів отримання даних коштів в наслідок господарської діяльності по реалізації алкогольного напою із зображенням торгового знаку «Fiorelli» третім особам, або доказів того, що зазначені грошові кошти є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того під час обшуку були вилученіпланшет iPad модель А1954; мобільний телефон марки iPhone 11; два мобільні телефони Meizy; мобільний телефон Nomi, які є власністю подружжя ОСОБА_11 і набуті законним шляхом. Однак, у клопотанні слідчого, про надання дозволу на вилучення комп`ютерної техніки, мобільних телефонів на яких виготовлялися документи, зазначено що велася переписка та зберігається інформація щодо виробництва та використання алкогольного напою із зображенням торгового знаку «Fiorelli». У справі відсутні доказу наявності відповідних документів на вилучену комп`ютерну техніку.

Також було безпідставно вилучено 4 блокноти із рукописним текстом, які не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження.
Апелянт наголошує, що по даному кримінальному провадженню нікому не оголошено підозри. Таким чином слідчий не обґрунтував сукупність підстав чи розумних підозр, а тому безпідставно вважати, що майно, на яке було накладено арешт, є доказом злочину. Зміст клопотання слідчого є формальним з поверховим підходом до його оформлення із зазначенням, що вилучені речі визнані речовими доказами і даний арешт необхідний для їх збереження.
Заслухавши доповідь судді, міркування представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , який просив частково задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , думку прокурора про відмову у задоволені апеляційної скарги, обговоривши доводи наведені в клопотанні про накладення арешту на майно, вивчивши матеріали провадження надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.
Завданням кримінального провадження повинні досягатися таким чином щоб до жодної особи не було застосовано необґрунтованого процесуального примусу (ст. 2 КПК України).

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69).

При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах кримінального провадження.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000312 від 29.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, на підставі звернення, яке надійшло в слідче управління ГУНП у Львівській області, представника компанії «ТОЗО С.п.А.» ОСОБА_12 , від 28.04.2020, із повідомлення про те, що невідомі особи незаконно використовують знак для товарів і послуг із зображенням «Fiorelli», права на які належать іноземному суб`єкту господарювання, здійснюють систематичний продаж алкогольними напоями у великих розмірах, зокрема, алкогольних напоїв: Fiorelli Fragolino Bianco, Fiorelli Fragolino Rosso, Pesca, чим умисно порушують права на ці об`єкти та завдають матеріальної шкоди компанії «ТОЗО С.п.А.» в особливо великих розмірах.

Старший слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_13 , звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на вилучене 27.09.2020 під час обшуку за адресою : АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: планшет iPad модель А1954; мобільний телефон марки iPhone 11; два мобільні телефони Meizy; мобільний телефон Nomi; 4 блокноти із рукописними записами; гроші у сумі 98 500 грн, 2900 доларів США, 4700 Євро.

Як з`ясовано в суді першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції по кримінальному провадженню № 0000312 внесеного в ЄРДР 29.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, на підставі ухвали суду про дозвіл на обшук від 24.09.2020 (а.с.6-11) був проведений обшук за адресою : АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: планшет iPad модель А1954; мобільний телефон марки iPhone 11; два мобільні телефони Meizy; мобільний телефон Nomi; 4 блокноти із рукописними записами; гроші у сумі 98 500 грн, 2900 доларів США, 4700 Євро, що підтверджується протоколом обшуку від 27.09.2020 (а.с.12-18).

28.09.2020 вище вказані предмети документи, котрі були вилучені під час обшуку, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується відповідною постановою слідчого.

Тобто, матеріалами справи підтверджено необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, яке ОСОБА_6 ідентифікує, як власність його сім`ї, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор у суді апеляційної інстанції підтвердив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, проводяться необхідні експертизи по вилученій техніці.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, колегія суддів вважає, що з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна слідчим суддею задоволено підставно.

Суду апеляційної інстанції було повідомлено про те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2020 у справі № 461/5688/20 (провадження № 1-кс/461/8192/20) було частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 та скасовано арешт від 29.09.2020, накладений слідчим суддею у даній справі на грошові кошти в сумі 98 500 грн, 2900 доларів США, 4700 Євро. Дане твердження відповідає відомостям з ЄДРСР, копію якого долучено до судової справи.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що вилучені на підставі ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку документи та речі, що перелічені вище, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містити інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення вище перелічених документів до матеріалів кримінального провадження з метою використання їх у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до них, недопущення їх відчуження, зміни або знищення.

Всі наявні в кримінальному провадженні фактичні дані слідчим суддею першої інстанції були враховані. Правових підстав для скасування арешту на вилучене, але не повернуте, майно, на підставі вимог ст. 170 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на зазначене вище, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке вилучене у ОСОБА_6 діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді..

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2020, по матеріалах кримінального провадження № 0000312 внесеного в ЄРДР 29.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: