Справа № 991/5291/20
Провадження1-кс/991/5448/20
20 липня 2020 року м.Київ
1.Блокнот синього кольору із надписом «Діамантбанк».
2.Блокнот синього кольору без надписів.
3.Блокнот синього кольору із надписом «Москва».
4.16 аркушів формату А4, які містять друкований та рукописний текст, здебільшого із вказаними номерами телефонів, осіб та їх електронних скриньок.
5.Копія довідки ЄДРПОУ АА №551353.
6.Записник синього кольору із написом з боку «2019».
7.Мобільний телефон XiaomeRedmiNote4
8.Ноутбук TOSHIBA SATELLITE A300-15E MODEL PSAJ4E-01POOGRU S.N.48028591
1.Блокнот із чорновими записами із блакитною твердою обкладинкою із надписом «Perfection in Timber».
2.Блокнот із чорновими записами із твердою обкладинкою зеленого кольору із надписом «Київський бронетанковий завод».
3.Блокнот із чорновими записами із твердою обкладинкою синього кольору із надписом «2018».
4.Блокнот із чорновими записами із обкладинкою чорного кольору із надписом на тиловому боці «Optima».
5.Касовий чек (codautoriz: 558,370) на 1 арк.
6.Чорнові записи на роздруківки на 67 арк.
8.Роздруківка квитанції № kv0309k003 від 28.03.2017 на 1 арк.
9.Квитанція №215186 про здійснення валютно обмінної операції на 1 арк.
10.Документ виконаний іноземною мовою із надписом «Resolution of the sole shareholder of PPA Timber Trade S.R.L. dated 21.03.2018» на 2 арк.
11.Електронний квиток (код бронювання: Р84SRQ) на 1 арк.
12.Електронний квиток (код бронювання: Р84SRQ) на 1 арк.
13.Роздруківка із сайту Booking.com (номер 1371.220.762) на 2 арк.
14.Ноутбук чорного кольору марки «DellInspirion 3721» model #3721-7593, S/N 4136N2X1 із блоком живлення.
16.Мобільний телефон марки Iphone 6 Plus модель «MGAF2LL/A», S/N НОМЕР_1 із сім-картою.
Майно Жебровського А.О.:
1.Ноутбук Аррlе А1707 (s/n СО2Т50ВWGТFN).
2.Телефон Iphone (ІМЕІ НОМЕР_2 ).
3.Телефон Iphone (ІМЕІ НОМЕР_3 ) з сім-карткою НОМЕР_4 .
1.Ноутбук Asus модель Х751МЕ7NOWU135237284 CN:640.
2.Мобільний телефон Samsung ІМЕІ 1: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .
В обґрунтування необхідності скасування арешту адвокат зазначає, що арешт було накладено незаконно та необґрунтовано.
Щодо незаконності накладення арешту, адвокат посилається на те, що слідчий суддя накладаючи арешт не переконався у наявності доказів, які б свідчили про факт вчинення кримінального правопорушення. Крім того, адвокат зазначає, що детектив надав суду неналежні докази, які крім того не були завірені в установленому законом порядку. В обґрунтування вчинення кримінального правопорушення, детективом зазначена невірна інформація про паливну деревину та високоякісну ділову деревину, що вплинуло на визначення її вартості, коду класифікації товару тощо, а згодом на формулювання фабули кримінального провадження. Адвокат посилається на те, що ним було здійснено адвокатські запити до лісових господарств щодо поставки деревини під відповідним кодом та отримано відповідь, що для підтвердження коду деревини здійснювалось митне оформлення, сертифікацію постачаємої продукції та відсутність порушень митних правил при переміщенні товарів через митний кордон України. Крім того, у відповідях на адвокатські запити, лісогосподарські підприємства повідомили, що збитки їм не заподіяно, відсутні відомості про дебіторську заборгованість, перевірками Держаудитслужбою України порушень законодавства при здійсненні експортно-імпортних операцій не виявлено. Визначення ціни на деревину відноситься виключно до специфіки діяльності у сфері цього бізнесу та регулюється умовами договорів, що укладаються суб`єктами господарських відносин.
Враховуючи це, адвокат вважає, що не було правових підстав для накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено у фізичних осіб 08.05.2019 під час проведення обшуків за відповідними адресами.
Також адвокат зазначає, як підставу скасування арешту, відсутність у осіб статусу підозрюваних у кримінальному провадженні. Через це вважає, що порушено ст. 41 Конституції України та положення ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 та ту обставину, що детектив належно необгрунтував, що вилучене під час обшуку майно є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України та має значення для кримінального провадження.
З огляду на це, адвокат вважає, що при накладенні арешту не було досліджено належним чином доводи та аргументи детектива НАБУ ОСОБА_9 , а також докази, надані в обґрунтування клопотання про арешт майна, проігноровано подані адвокатом заперечення, що вказує на необґрунтованість судового рішення.
Другою підставою, яка свідчить про необхідність скасування арешту майна, адвокат зазначає, що відпала необхідність у подальшому застосуванні арешту.
В обґрунтування цього, адвокат посилається на те, що з часу накладення арешту минув один рік, що було більше ніж достатньо для здійснення будь-яких слідчих (процесуальних дій) відносно вказаного майна. Вважає, що через неповернення майна, порушуються, як національні, так і міжнародні норми права, які забезпечують «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.
У сукупності викладеного прохає клопотання задовольнити та скасувати арешт.
Представник власників майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити в повному обсязі та скасувати арешт вищезазначеного майна.
Детектив у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, звернув увагу на те, що майно на яке накладено арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні. З відомостей, які містяться у вилучених речах та документах, простежується причетність власників майна до компаній-нерезидентів, в тому числі GLD Trade Holdsng LLP (Великобританія) та OSUNA Holding LLP (Великобританія), які здійснювали експорт деревини. Детективами НАБУ продовжується досудове розслідування та здійснено низку запитів у порядку міжнародного співробітництва, та очікується на них відповідь. Частина вилученої техніки не оглянута, через встановлені обмеження у доступі. Власникам майна неодноразово через адвоката пропонувалося надати паролі доступу до мобільних телефонів та ноутбуків, це пришвидшило б діяльність в огляді техніки і у випадку відсутності важливої інформації для досудового розслідування майно буде повернуто власникам. Однак до цього часу паролі доступу надані не були.
Детектив звернув увагу, що ухвала слідчого судді вже переглядалася і в апеляційному порядку і у Вищому антикорупційному суді. Враховуючи це, вважає, що відсутні дві підстави визначені у ст. 174 КПК України для скасування арешту.
Скасування арешту, надасть можливість власникові майна вчинити дії, які призведуть до втрати речових доказів, а отже зашкодить досудовому розслідуванню. З огляду на зазначене просив відмовити у задоволенні клопотання.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
1.Блокнот синього кольору із надписом «Діамантбанк».
2.Блокнот синього кольору без надписів.
3.Блокнот синього кольору із надписом «Москва».
4.16 аркушів формату А4, які містять друкований та рукописний текст, здебільшого із вказаними номерами телефонів, осіб та їх електронних скриньок.
5.Копія довідки ЄДРПОУ АА №551353.
6.Записник синього кольору із написом з боку «2019».
7.Мобільний телефон XiaomeRedmiNote4
8.Ноутбук TOSHIBA SATELLITE A300-15E MODEL PSAJ4E-01POOGRU S.N.48028591
1.Блокнот із чорновими записами із блакитною твердою обкладинкою із надписом «Perfection in Timber».
2.Блокнот із чорновими записами із твердою обкладинкою зеленого кольору із надписом «Київський бронетанковий завод».
3.Блокнот із чорновими записами із твердою обкладинкою синього кольору із надписом «2018».
4.Блокнот із чорновими записами із обкладинкою чорного кольору із надписом на тиловому боці «Optima».
5.Касовий чек (codautoriz: 558,370) на 1 арк.
6.Чорнові записи на роздруківки на 67 арк.
8.Роздруківка квитанції № kv0309k003 від 28.03.2017 на 1 арк.
9.Квитанція №215186 про здійснення валютно обмінної операції на 1 арк.
10.Документ виконаний іноземною мовою із надписом «Resolution of the sole shareholder of PPA Timber Trade S.R.L. dated 21.03.2018» на 2 арк.
11.Електронний квиток (код бронювання: Р84SRQ) на 1 арк.
12.Електронний квиток (код бронювання: Р84SRQ) на 1 арк.
13.Роздруківка із сайту Booking.com (номер 1371.220.762) на 2 арк.
14.Ноутбук чорного кольору марки «DellInspirion 3721» model #3721-7593, S/N 4136N2X1 із блоком живлення.
16.Мобільний телефон марки Iphone 6 Plus модель «MGAF2LL/A», S/N НОМЕР_1 із сім-картою.
1.Ноутбук Аррlе А1707 (s/n СО2Т50ВWGТFN).
2.Телефон Iphone (ІМЕІ НОМЕР_2 ).
3.Телефон Iphone (ІМЕІ НОМЕР_3 ) з сім-карткою НОМЕР_4
1.Ноутбук Asus модель Х751МЕ7NOWU135237284 CN:640.
2.Мобільний телефон Samsung ІМЕІ 1: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6
Правовою підставою для накладення арешту на майно було забезпечення збереження речових доказів. Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В силу вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Досліджуючи доводи адвоката про необхідність скасувати арешт з майна визначеного у клопотанні, слідчий суддя звертає увагу на те, що підставами, якими обґрунтовується клопотання є незаконність та необґрунтованість ухвали суду, якою накладено арешт, а також те, що відпала потреба у подальшому арешті.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 174 КПК України, заявлена у клопотанні захисником вимога перевірки законності ухваленого судового рішення, яким арештовано майно, виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому не можуть бути перевірені.
З приводу твердження, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, необхідно зазначити, що обґрунтованим є рішення, яке містить посилання на об`єктивно з`ясовані обставини, що підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Крім цього, під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна, сторонами не заперечувалося, що вилучені під час обшуку речі, постановою детектива визнані речовими доказами. Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами є фактичні дані, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Отже питання визначення тих або інших речей і документів до доказів віднесено саме до повноваження детектива, який здійснює досудове розслідування у межах певного кримінального провадження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. Його завданням є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
У даному випадку відомості до ЄРДР внесені за фактом того, що впродовж 2016 2018 років службовими особами Державного агентства лісових ресурсів України за попередньою змовою з невстановленими особами організовано діяльність організованої злочинної групи та вчинено зловживання службовим становищем в інтересах третіх осіб. Крім того з України до ЄС імпортується більше незаконної деревини, ніж з будь-якої іншої країни світу і більше, аніж із країн Латинської Америки, Африки та Південно-Східної Азії, разом узятих. Згідно з висновками Earthsight, під час дії мораторію на вирубування лісу, в обхід не тільки національного законодавства, а й регламентів сертифікації ЄС, український ліс рубають і вивозять такими темпами, що за чотири роки його експорт до країни ЄС зріс на 75 % перевищивши позначку в мільярд євро у 2017 році. За даними експертів, майже 60% вирубок порушують встановлені українським законодавством обмеження, найчастіше, під надуманим приводом санітарних рубок. Вказані дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 2 ст. 364 КК України. Отже наведені факти є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а майно на яке накладено арешт, як зазначено в ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2019, містять відомості, які досліджуються органом досудового розслідування, а тому є всі підстави вважати, що арештоване майно може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому речі і документи відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується процесуальним рішенням слідчого про визнання їх речовими доказами
Посилання адвоката на те, що слідчий суддя в ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2019 не врахував та не оцінив докази, що підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, спростовується тим, що слідчий суддя в ухвалі посилається на перелік документів і майна, на яких після огляду містяться відомості, які встановлюються під час кримінального провадження, що на стадії досудового розслідування є достатньо вагомим доказом для застосування заходів забезпечення у кримінальному провадженні. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру щодо вчинення кримінального правопорушення не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Оскільки досудове розслідування триває, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення про накладення арешту на майно, суд у достатній мірі переконався, що було вчинено кримінальне правопорушення, що виправдовувало відповідний ступінь втручання у права і свободи особи. Зібрані адвокатом докази на спростування доводів детектива щодо вчиненого кримінального правопорушення, розцінюється слідчим суддею, як позицію сторони захисту у кримінальному провадженні і не доводять ту обставину, що арешт накладено необґрунтовано.
Крім цього, питання обгрунтованості накладення арешту на перераховане майно, перевірялося Київським апеляційним судом, що знайшло своє відтворення в ухвалі від 31 липня 2019 року.
Доводи адвоката стосовно того, що на теперішній час відпала потреба в подальшому арешті майна, обґрунтовується тим, що з часу накладення арешту на майно пройшов рік, що більше ніж достатньо для здійснення будь-яких слідчих (процесуальних дій) відносно вказаного майна, а часу для проведення судових експертиз було достатньо відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 № 53/5 (в редакції). Тривалий час позбавлення власника майна можливості користуватися своєю власністю є невиправданим втручанням в права вказаних у клопотанні осіб.
Питання тривалості обмеження права на мирне володіння майном, оцінюється слідчим суддею з урахуванням практики ЄСПЛ. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» п. 50, Series A N).
Крім того, адвокат, не надав належних доводів того, що в подальшому у застосуванні арешту відпала потреба.
Інші твердження, що ухвала суду про накладення арешту ґрунтувалась на незавірених документах, не може бути прийнята до уваги при перегляді питання відносно того, чи відпали потреби у подальшому арешті майна, оскільки не пов`язана із цією вимогою. Не може бути прийнято до уваги твердження про незавірені належним чином копії документів і при з`ясуванні питання обґрунтованості судового рішення, яким накладено арешт, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання позбавлений повноважень розглядати допустимість або недопустимість доказів. Крім цього оцінку питання обгрунтованості ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2019 з вищенаведених підстав, було надано Київським апеляційним судом в ухвалі від 31 липня 2019 року.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1