Справа № 203/4494/20
Провадження № 1-кп/0203/959/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000061, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської область, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, працює на посаді охоронця в охоронному агентстві «АВАНПОСТ», зареєстрованого за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , на початку листопада 2020 року (більш точну дату та час під час дізнання встановити не виявилось за можливе), знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на полиці пенсійне посвідчення своєї співмешканки ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 . Усвідомлюючи той факт, що вказане посвідчення є документом, що видається і посвідчується уповноваженою на те установою, яке дає право безоплатного проїзду у громадському наземному транспорті, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на привласнення та підроблення вищевказаного пенсійного посвідчення в особистих інтересах, з метою подальшого його використання для придбання безкоштовних квитків для проїзду у громадському наземному транспорті та посвідчення своєї особи. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення вказаного пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 виданого Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , діючи умисно, скориставшись тим, що його співмешканки не було вдома, взяв її пенсійне посвідчення, в яке вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, розміром 35x43 мм. та залишив у себе. Таким чином, ОСОБА_3 підробив пенсійне посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його подальшого використання.
Продовжуючи реалізовувати свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 06 листопада 2020 року, о 08 год. 51 хв., знаходячись на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, Центральний район, пл. Вокзальна, 11, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу для придбання безкоштовного квитка від станції Дніпро-Головний до станції Верхівцеве, пред`явив білетному касиру вокзалу станції Дніпро-Головний ОСОБА_5 пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , після чого білетний касир видала йому безкоштовний квиток № НОМЕР_2 , який є підставою для безкоштовного проїзду від станції Дніпро-Головний до станції Верхівцеве.
Крім того, 06 листопада 2020 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 знаходячись в залі очікування приміських кас залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, був зупинений співробітниками поліції ВП на станції №1 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за перебування в громадському місці в нетверезому стані, про що в подальшому у присутності понятих був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», попросили ОСОБА_3 пред`явити документ, що посвідчує його особу, після чого в нього виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу - пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 .
Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , є підробленим, пред`явив його працівникам поліції ВП на станції №1 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, з метою посвідчення своєї особи, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків. Оглянувши посвідчення, у працівників поліції ВП на станції №1 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області виник сумнів, щодо його справжності, у зв`язку із чим вони доповіли до чергової частини ВП на станції №1 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
06 листопада 2020 року, у період часу з 09 год. 13 хв. до 09 год. 50 хв., в ході огляду місця події у присутності двох понятих у ОСОБА_3 вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , яке ОСОБА_3 використовував в якості завідомо підробленого документу для придбання безкоштовного квитка та посвідчення своєї особи.
Згідно висновку експерта №19/104-7/7/785 від 12.11.2020, зображення лицьового та зворотного боку (у тому числі серії) бланка пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виготовлені поліграфічним способом із використанням форм плоского офсетного та високого (номер бланка №294420) друку. До первинного змісту реквізитів пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесені зміни шляхом наклеювання фотокартки з погрудним зображенням особи чоловічої статі поверх первинного кольорового зображення особи жіночої статі. Ознак внесення змін до первинного змісту інших реквізитів посвідчення не виявлено.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, а саме, підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документу.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання провини в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликало, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, судом не встановлено.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст. ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, а також, відсутність обставин, що його обтяжує.

З урахуванням викладеного, зокрема, даних про особу обвинуваченого, того, що ОСОБА_3 свою вину скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій частин статті, за якими кваліфіковано його дії.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 381-382, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення технічної експертизи документів № 19/104-7/7/785 від 12 листопад 2020 рокув розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривні 70 (сімдесят) копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в спеціальному експертному пакеті №5226187 зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000061.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1