ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/101/21 Справа № 198/637/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000170 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Василівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю:
прокурора
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 лютого 2021 року до 15 годині 45 хвилин, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахувавши тяжкість ймовірного покарання, особу підозрюваного, який будучи працездатним, не працює, не перебуває у шлюбі та дітей не має, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, після вчинення злочину не намагався надати допомогу потерпілому, почав співпрацювати зі слідством лише після його фактичного затримання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність, і постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід.
Посилається на відсутність доказів в підтвердження наявності існування ризиків, обраний запобіжний захід є надто суворим та передчасним. Прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник (в режимі відеоконференції) та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід.
Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч. 1, п. ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в судовому засіданні щодо незаконності ухвали слідчого судді є неспроможними.
З матеріалів справи слідує, що 24 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та не оскаржуються сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про існування ризиків у вигляді можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю ймовірного покарання, яке підозрюваному загрожує у разі визнання його винуватим, адже злочин, у якому він обґрунтовано підозрюється є тяжким та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. До того ж звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину кримінальним законом не передбачено.
Обґрунтованим є ризик у вигляді можливого впливу на свідків, які підлягають обов`язковому допиту під час судового розгляду кримінального провадження та з метою зміни їх показів для уникнення кримінальної відповідальності та покарання може на них незаконно впливати.
Слідчий суддя також належним чином врахував особу підозрюваного, який раніше не судимий, постійної роботи не має та джерела доходу, за місцем проживання характеризується посередньо, немає міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, не перебуває у шлюбі та на утриманні дітей не має.
Враховуючи в сукупності вищевикладене, особу підозрюваного, а також обставини кримінального правопорушення та наслідки його вчинення, що спричинило смерть потерпілого, та вважає, що на даному етапі досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати заявлені ризики.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4