ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 25.09.2020р. за № 0000290, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працює, раніше судимого: 1) 15.04.2008р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 11.06.2008р. за ч.2 ст.309, ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки; 2) 05.10.2010р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 16.02.2012р. умовно-достроково на невідбутий строк 9 міс. 3 дн.; 3) 19.10.2015р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.213, ст.75,76 КК України до 1 року обмеження волі з випробувальним терміном 1 рік; 4) 27.01.2017р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850,00грн.; 5) 25.04.2017р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців позбавлення волі, звільнився 30.04.2019р. по відбуттю строку покарання; 6) 17.06.2020р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.10.2020р. до суду з Запорізької місцевої прокуратури №3 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, з угодою про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості, яка укладена 22.10.2020р. між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, щиро покаявся і сторони погоджуються на призначення йому покарання за даною статтею у вигляді 3 місяців арешту і на підставі ст.71,72 КК України остаточно шляхом приєднання до цього покарання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2020р. у вигляді 3 місяців 25 днів арешту. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання та невиконання даної угоди, розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Так, суд встановив, що вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2020р. ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та йому призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Вищезазначений вирок суду набрав законної сили 17.07.2020р. та 23.07.2020р. надійшов на виконання до Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

03.08.2020р. засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, наслідками ухилення від відбування покарання та йому надано направлення до Концерну «Міські теплові мережі» для відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт з 06.08.2020р.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленим про необхідність відбуття кримінального покарання, ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, діючи умисно, з 06.08.2020р. до 25.09.2020р. без поважних причин не приступив до відбуття покарання у виді громадських робіт, тим самим ухилився від відбування зазначеного покарання.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.389 КК України, згідно з ст.12 КК України є кримінальним проступком, тому укладання угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2,4 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст.472 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що прокурор цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 370,374,469, 471,473,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.10.2020р. між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді арешту строком 3 (три) місяці.

На підставі ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2020р. та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком 3 (три) місяці 25 (двадцять п`ять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

08.12.2020