Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 січня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру від 20 серпня 2020 року, у кримінальному провадженні №0000171,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 20 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000171.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та органом досудового розслідування було дотримано вимоги ст.ст.-276-278 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 20.08.2020, складене та підписане прокурором Рівненської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000171 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.1, 2 ст.191 КК України. Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 внести запис до ЄРДР про виключення з ЄРДР відомостей про ОСОБА_5 як про особу, яку повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про те, що у разі неможливості вручення повідомлення про підозру особисто, воно вручається особі у спосіб, передбачений ст.ст.135, 136 КПК, оскільки вказані норми, на його переконання, не регламентують порядок вручення повідомлення про підозру.

Також захисник вказав на те, що 20.08.2020 на подвір`ї біля будинку, у якому проживає ОСОБА_5 , був присутній він та дружина ОСОБА_5 . Проте, дружина відмовилась отримувати повідомлення про підозру, оскільки ОСОБА_5 перебував на самоізоляції через наявні симптоми коронавірусу COVID-19. Вказані обставини були зафіксовані на відеокамеру оперативним працівником.

В подальшому, 20.08.2020 прокурором ОСОБА_4 повідомлення про підозру з доданими до нього документами було відправлено поштою, однак не було вручено ОСОБА_5 .

Зазначив, що повідомлення про підозру від 20.08.2020 будо вручено прокурором ОСОБА_5 лише 29.09.2020 у кабінеті слідчого, тобто на переконання захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено з порушенням встановленого законом порядку. Крім того, в порушення ст.277 КПК, повідомлення про підозру від 20.08.2020 складене і підписане двома різними прокурорами одна частина прокурором Рівненської області ОСОБА_9 , а друга частина прокурором ОСОБА_4 за дорученням прокурора області.

Також захисник вказав на те, що вручення повідомлення про підозру в спосіб, передбачений для вручення повідомлень, може здійснюватись виключно у випадку не встановлення місцезнаходження особи, тобто переховування її від слідчого. Тому, оскільки прокурору було відомо, про те, що ОСОБА_5 захворів і знаходиться у своїй кімнаті, у нього були відсутні підстави для надіслання повідомлення про підозру поштою.

Апелянт також послався на те, що слідчий суддя необґрунтовано критично оцінив доводи сторони захисту про відсутність протоколу вручення повідомлення про підозру. Крім того, повідомлення про підозру було вручено на підставі доручення за підписом прокурора Рівненської області ОСОБА_9 , який станом на 29.09.2020 не обіймав цю посаду.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

За приписом ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, у провадженні слідчого управління ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000171 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.2, 3 ст.191 КК України.

20 серпня 2020 року прокурором Рівненської області ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні №0000171 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України та надано дорученння прокурору групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурору відділу процесуального керівництва при провадження досудового розслідування територіальними органами поліції підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 здійснити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Згідно припису ч.1 ст.278 КПК, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Разом з тим, як встановлено колегією суддів, прокурор ОСОБА_4 не зміг здійснити процесуальну дію вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 за місцем його проживання у день складення підозри, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи вдома, відмовився отримувати повідомлення про підозру та покликаючись на стан свого здоров`я, не вийшов з будинку. При цьому, прокурором було оголошено про підозру ОСОБА_5 його дружині, а також його захиснику адвокату ОСОБА_8 .
Згідно ч.1 ст.111 КПК повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. При цьому, ч.3 вказаної норми передбаачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
За приписом ч.1 ст.135 КПК, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Дотримуючись вказаних вимог закону, у зв`язку з неможливістю особистого вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , прокурором ОСОБА_11 в цей же день 20 серпня 2020 року було надіслано поштою вказаний процесуальний документ за аресою місця проживання ОСОБА_5 .
З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що прокурором ОСОБА_4 виконано всі необхідні дії, передбачені кримінальним процесуальним законом, для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, а тому доводи захисника щодо відсутності правових підстав для надіслання поштою повідомлення про підозру його підзахисному не ґрунтуються на законі.
Окрім того, під час апеляційного розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про факт повторного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру підписане двома різними прокурорами в порушення вимог КПК.
Зокрема, ч.1 ст.277 КПК встановлює, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Водночас, ч.2 ст.481 КПК визначено, що Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.
Як вбачається з повідомлення про підозру в частині анкетних даних особи, що повідомляється про підозру, змісту підозру, правової кваліфікації, стислого викладу фактичних обставин кримінального провадження, воно складене та підписане прокурором Рівненської області ОСОБА_9 . Лише частина повідомлення про підозру що стосується прав підозрюваного, підписана прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 .
При цьому, у матеріалах судового провадження міститься доручення прокурора Рівненської області ОСОБА_9 від 20 серпня 2020 року, надане прокурору прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 на здійснення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на те, що здійснення процесуальної дії вручення повідомлення про підозру, було доручене прокурору ОСОБА_4 , то колегія суддів вважає, що підписання повідомлення про підозру в частині процесуальних прав підозрюваного прокурором, який безпосередньо буде здійснювати цю процесуальну дію та роз`яснювати передбачені у повідомлення про підозру права, не можна розцінювати як порушення вимог закону. Разом з тим, колегія суддів зауважує, що чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить прямої заборони на здійснення цієї процесуальної дії у такому порядку.
Водночас, під час апеляційного розгляду було встановлено, що на час розгляду цієї апеляційної скарги обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , знаходиться в місцевому суді, а тому сторона захисту може висловлювати свою незгоду з неналежним, на їх думкою, дотриманням процедури повідомлення про підозру вже безпосередньо під час судового розгляду.
Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час не встановлені обставини, які б беззаперечно встановлювали істотні порушення при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 та могли бути підставою для скасування такої підозри, а тому відсутні підстави і для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру від 20 серпня 2020 року, у кримінальному провадженні №0000171, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3