УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 591/5571/20
провадження № 51-5284впс20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000143 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло вищезазначене подання, яке мотивовано тим, що 16 жовтня 2020 року на адресу Сумського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000143 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, разом з поданням в.о. голови Зарічного районного суду м. Суми про направлення вказаних матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, оскільки в ході підготовчого судового засідання було встановлено, що місцем вчинення більш тяжкого злочину, який інкримінують ОСОБА_5 , є територія Подільського району м. Києва, тобто поза межами території, на яку розповсюджується юрисдикція Зарічного районного суду м. Суми, у зв`язку із чим матеріали кримінального провадження № 0000143 слід направити на розгляд Подільського районного суду м. Києва.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали подання голови Сумського апеляційного суду. Інші учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання, однак у судове засідання не з`явились.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно із ч. 1 ст. 32 КПКУкраїни визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено декілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення такого правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У ч. 1 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, при цьому, абзац 6 вказаної норми визначає виняткові випадки, у яких кримінальне провадження, з метою забезпечення оперативності та ефективності, може бути передано на розгляд до іншого суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту обвинувального акту видно, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки у період часу з серпня 2018 року до 27 грудня 2018 року, перебуваючи на території м. Суми, досяг домовленості з начальником Управлінням капітального будівництва Сумської області державної адміністрації (далі УКБ Сумської ОДА) ОСОБА_7 та уклав ряд договорів. Після чого, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вніс недостовірні дані до актів здачі-приймання виконаних робіт, які надав працівникам УКБ Сумської ОДА.
На підставі зазначених документів, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у ТОВ «АРХ24» та маючи доступ до розрахункового рахунку товариства, відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , отримав бюджетні грошові кошти, які були перераховані від УКБ Сумської ОДА на загальну суму 1 млн 780 тис. 159 грн 63 коп.
Після одержання на вказаний розрахунковий рахунок грошових коштів, ОСОБА_5 у період з 01 серпня 2018 року по 13 лютого 2019 року, з метою надання правомірного вигляду розпорядження безготівковими коштами, здійснив легалізацію (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, тобто вчинив ряд фінансових операцій, які охоплювали: використання коштів для здійснення господарської діяльності, а також вчинення дій спрямованих на приховування маскування незаконного походження коштів, перерахувавши, станом на 13 лютого 2019 року, вищевказані кошти у повному обсязі з розрахунків ТОВ «АРХ24», яке зареєстроване за адресою: 04071, м. Київ, Подільський район, вул. Оболонська, 29, яке 12 лютого 2019 року змінило місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, відповідно до обвинувального акту місце вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому більш тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 ККУкраїни, чітко не визначено.

Склад злочину передбачений у ст. 191 ККУкраїни визначений законодавцем як матеріальний, адже передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка спричиняється власнику майна у зв`язку з позбавленням його можливості реалізувати права володіння, користування та розповсюдження означеним майном. У цій справі майнова шкода настала в момент перерахунку коштів від УКБ Сумської ОДА, яке знаходиться за адресою: м. Суми, Зарічний район, вул. Шишкарівська, 9. У цей же час ОСОБА_5 (якщо його винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримав можливість розпоряджатись цими коштами, а тому саме в цей момент (а не в момент фактичного розпорядження коштами) злочин слід вважати закінченим. Місце знаходження юридичної особи, на рахунок якої перераховано грошові кошти, не є визначальним у цьому випадку, оскільки відповідна особа може розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.

Крім того, в обвинувальному акті відсутнє посилання на закінчення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в Подільському районі м. Києва.
Таким чином, Верховний Суд не вбачає порушень правил територіальної підсудності під час направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000143 до Зарічного районного суду м. Суми.
Посилання у поданні про те, що в ході підготовчого судового засідання було встановлено, що місцем вчинення більш тяжкого злочину, який інкримінують ОСОБА_5 , є територія Подільського району м. Києва, тобто поза межами території, на яку розповсюджується юрисдикція Зарічного районного суду м. Суми, не знайшло свого підтвердження, а тому відсутні підстави передбачені ст. 32 КПК України для направлення матеріалів цього кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Так само, як видно зі змісту подання, в ньому не наведено жодної іншої підстави для направлення провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів, передбаченої у ст. 34 КПК України.
З огляду на викладене підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків, передбачених абз. 6 ч. 1 цієї ж статті, Судом не встановлено.
Таким чином, подання голови апеляційного суду слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні подання голови Сумського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3