У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги з доповненнями.
В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнені доводи апеляційної скарги з доповненнями.
Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а за такого підлягає скасуванню.

Не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відсутні підстав для розгляду його скарги поданої до суду, з посиланням на те, що скарга від 20 вересня 2019 року на ім`я Президента України, не є заявою поданою до прокуратури в порядку ст. 214 КПК України.

Зазначає, що разом зі скаргою від 20 вересня 2019 року на ім`я Президента України, а також скаргою поданою до Центрального районного суду м. Миколаєва він подав заяву від 05 лютого 2019 року в порядку ст. 214 КПК України, в якій було викладено обставини вчинення кримінальних правопорушень та вимоги щодо внесення відомостей в ЄРДР, яка разом з скаргою надійшла до прокуратури Миколаївської області.

Вказує, що слідчий суддя безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про дослідження постанови Заводського РВ міліції від 15 квітня 2005 року, про відмову в порушенні кримінальної справи, яке він подав на підставі ст. 358 КПК України.

На думку апелянта, слідчий суддя порушив положення ч. 6 ст. 364 КПК України, обмеживши у часі його виступ в судових дебатах.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя безпідставно вказав, що в своїх заявах до прокуратури він просив переглянути судові рішення, оскільки в своїх заявах, поданих в порядку ст. 214 КПК України, він просив про відкриття кримінальної справи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до Центрального районного суду м. Миколаєва на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
В обґрунтування поданої скарги заявник вказав, що 20 вересня 2019 року він звернувся зі скаргою на ім`я Президента України, в якій повідомив про неодноразові порушення його прав людини і громадянина та просив вжити відповідних заходів.
05 листопада 2019р. ОСОБА_5 отримав лист з прокуратури Миколаївської області від 31 жовтня 2019 року за підписом начальника першого відділу управління прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_5 було повідомлено що на його неодноразові звернення та заяви, які подавались до прокуратури області, надавались обґрунтовані відповіді про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР з одночасним роз`ясненням порядку оскарження судових рішень, та порядку оскарження дій чи бездіяльності слідчого та прокурора.
Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що в скарзі поданій на ім`я Президента України від 20 вересня 2019 року, ОСОБА_5 висловлює невдоволення діями посадових осіб різних державних органів України, під час перевірки поданих ним скарг щодо порушення його прав людини та громадянина, але в поданій скарзі не вказував на вчинення злочину і не просив внести відомості до ЄРДР, а посилався на бездіяльність осіб прокуратури Миколаївської області, таким чином викладені в заяві відомості не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки не несуть в собі інформації, яка б підтверджувала ознаки злочинів.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей викладених в заяві ОСОБА_5 .

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України - прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України - до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні

Як слідує з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 подано скаргу на ім`я Президента України, яка не рахується заявою до правоохоронних органів, та не породжує обов`язку слідчого чи прокурора вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України.

Зі змісту вказаної скарги, поданої ОСОБА_5 , вбачається, що вона не містить викладу обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами МК ОНЮА.

Колегією суддів встановлено, що на протязі 2004 2019 роках, заяви ОСОБА_5 про вчинення злочинів працівниками МК ОНЮА, були предметом розгляду в порядку кримінального провадження, та за якими було відмовлено у відкритті кримінальної справи за відсутності складу злочину.

Окрім того, дані заяви були предметом розгляду в суді першої інстанції та суду апеляційної інстанції.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_5 , який відбувся відповідно до вимог ст. 306 КПК України, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Таке рішення, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим з дотриманням положень ст. 370 КПК України.

Враховуючи, що апелянт у поданій апеляційній скарзі не наводить спростування висновків слідчого судді, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а лише безпідставно вказує про незаконність та необґрунтованість такої, а також про порушення норм матеріального та процесуального права слідчим суддею, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 немає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді