Справа №498/259/20
Провадження №1-кп/498/39/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000054 від 19.03.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребеники Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.10.2011 року Київським районним судом м.Одеса за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 10.02.2017 року по відбуттю строку покарання,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

18 березня 2020 року, біля 15:30 год. на території тракторної бригади, розташованої на околиці с. Гребеники Великомихайлівського району Одеської області між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. Під час сварки обвинувачений ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, навмисно наніс один удар головою в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_5 кулаком правої руки три удари в область обличчя та голови, тим самим спричинив йому тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі зміщенням відламків, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, відноситься до категорії проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що внесені до статті 125 КК України зміни, які набули чинності з 01.07.2020, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_4 його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення-проступок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення- проступку визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що 18.03.2020 року в другій половині дня він перебував на тракторній бригаді, потім на територію тракторної бригади прийшов ОСОБА_5 , який підійшов до нього і сказав, щоб він не брав трактор з бригади. Він відповів ОСОБА_5 , що він йому не начальник, вони почали штовхатися. Потім він головою вдарив ОСОБА_5 в обличчя та той впав на землю. Коли потерпілий знаходився на землі він вдарив його кулаком три рази в обличчя та голову. У вчиненому щиро розкаявся, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 18.03.2020 року після обіду йому зателефонували працівники тракторної бригади та просили прийти та відкрити склад від якого у нього були ключі. На території тракторної бригади знаходився ОСОБА_4 він підійшов до нього та сказав, щоб він не брав трактор з бригади. ОСОБА_4 почав лаятися, та вдарив його головою в обличчя від чого він впав на землю. Потім ОСОБА_4 сів на нього зверху та вдарив його ще три рази в обличчя та в голову. Просив призначити обвинуваченому покарання суворіше.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , та потерпілого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, вивченням письмових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає, відповідно до висновку досудової доповіді Великомихайлівського РВ з питань пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, тому вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді обмеження волі.
Однак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується по місцю проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку в порядку ст.75 КК України.
Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Судових витрат у справі немає.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368-374, 381-382 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту виконання вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1