Номер провадження: 11-кп/813/1100/20
Номер справи місцевого суду: 496/2438/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2020, якою задоволено подання старшого інспектора Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Біляївським районним судом Одеської області 20.12.2017 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області задоволено подання старшого інспектора Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Біляївським районним судом Одеської області 20.12.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Замінено засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді несплаченої суми штрафу в розмірі 4250 гривень, призначене Біляївським районним судом Одеської області 20.12.2017 року, на покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Ухвала мотивована тим, що засудженим не виконано покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, призначене йому вироком Біляївського районного суду Одеської області від 20.12.2017.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На даний вирок засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню, як ухвалена з істотним порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, просить постановити нову, якою звільнити його від відбування покарання, відповідно до ст. 80 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що районним судом під час постановлення ухвали про заміну покарання не прийнято до уваги той факт, що вирок Біляївського районного суду Одеської області від 20.12.2017 не виконано протягом більш ніж два роки, а тому засуджений ОСОБА_7 , відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, підлягає звільненню від відбування покарання.

Позиції учасників судового розгляду.
Апелянт подав заяв,у в якій зазначив, що не має змоги прибути в судове засідання апеляційного суду, але подану ним апеляційну скаргу підтримує повністю, а тому апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги засудженого за його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали подання та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одне з завдань - це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі, на думку апеляційного суду, не дотримався, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку суду вирішуються за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарання, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Пунктом 10 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до подання та ухвали районного суду встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 11.05.2016 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 8500 грн. (а. с. 2-3, 25-28).

Районним судом в ухвалі зазначено, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.08.2016 вирок Біляївського районного суду Одеської області залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2017 ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року скасовано і призначено новий апеляційний розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2017 мотивувальна частина вироку Біляївського районного суду Одеської області змінена, а резолютивна частина вироку залишена без змін.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.07.2018, ОСОБА_7 розстрочено виплату несплаченої суми штрафу у розмірі 8500 гривень, на строк 4 місяці, з щомісячними платежами у розмірі по 2125 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.07.2019 ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25.07.2018 залишено без змін.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.09.2019 відмовлено в задоволенні подання у зв`язку зі сплатою половини суми штрафу ОСОБА_7 (а. с. 25-28).

При цьому матеріали судової справи з розгляду подання не містять жодних доказів на пітвердження вказаних висновків районного суду.

31 жовтня 2019 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшло подання Біляївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_7 (а. с. 1).

Вказане подання мотивоване тим, що станом на 30 жовтня 2019 року Біляївський міськрайонний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області квитанцію про сплату штрафу від засудженого ОСОБА_7 не отримував (а. с. 2-3).

Задовольнивши вказане подання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 не сплатив другу половину штрафу в розмірі 4250 грн., у зв`язку з чим прийняв рішення про заміну засудженому ОСОБА_7 призначеного покарання - покаранням у виді громадських робіт на строк 240 годин, виходячи з правил ч. 5 ст. 53, ст. 56 КК України.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.

Так, в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції розглянуто подання органу пробації без матеріалів подання, а також судом не враховано той факт, що закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку відповідно до ст. 80 КК України.

В той же час, вказану обставину, з`ясування якої мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, суд першої інстанції належним чином не дослідив.

Згідно з матеріалами подання, вбачається, що дійсно судом першої інстанції не було досліджено жодного доказу, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім подання органу пробації та клопотання засудженого про відмову в задоволенні подання, судовий розгляд проведено за відсутності представника органу пробації та засудженого.

В зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що з матеріалів, наданих районним судом, не можливо зрозуміти на підставі яких доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення подання органу пробації, а також апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляційної скарги засудженого та висновки районного суду.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є : неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 410 КПК України передбачено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Неповнота судового розгляду суперечить загальним засадам кримінального судочинства.

Враховуючи, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскаржена ухвала є такою, що не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, передбаченим положеннями ст. 370 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

Зазначені порушення КПК України, на думку апеляційного суду, перешкодили суду першої інстанції постановити законне та обґрунтоване рішення, а тому це порушення визнається судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок або ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексуне регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

За наявності зазначеного вище допущеного районним судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, ухвала районного суду не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Оскільки порушення вимог кримінального процесуального закону було допущене у ході судового розгляду в суді першої інстанції і саме цей суд має повноваження на вчинення процесуальних дій, направлених на усунення порушень, на які вказано вище, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунення зазначеного порушення вимог кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу заудженого задовольнити частково, ухвалу районного суду скасувати, подання повернути на новий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2020, якою задоволено подання старшого інспектора Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, - задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2020, якою задоволено подання старшого інспектора Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, - скасувати.

Призначити новий розгляд подання старшого інспектора Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4