У Х В А Л А
Іменем України

09 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
За участю слідчого ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 захисника підозрюваного ОСОБА_3 про скасування підозри у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00000658,-
в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 зазначає, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000658 від 01.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, статтею 257, частиною 2 статті 15, п.п. 1, 6 частини 2 статті 115 КК України.

Одним із підозрюваних у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , який 02 червня 2020 року о 13 годині 47 хвилин був затриманий, на підставі пункту 2 частині 1 статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 257 КК України.

03 червня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною 2 статті 15, п. п. 1, 6 частини 2 статті 115 КК України.

03 листопада 2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на нову підозру, згідно до якої окрім статей, які йому інкримінувались у підозрі повідомленій 03 червня 2020 року він також підозрюється у придбанні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Скаржник вважає пред`явлену ОСОБА_3 підозру необґрунтованою, оскільки слідчий обмежився лише даними, встановленими на підставі допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколів пред`явлення для впізнання та протоколу огляду відеозаписів з камер відеоспостереження. Також пред`явлена ОСОБА_3 підозра не містить містить зазначення часу, місця вчинення, а також суттєвих обставин, відомих на момент вручення підозри.

Також на думку скаржника в змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, яким би передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Враховуючи викладене скаржник просить слідчого суддю скасувати повідомлення старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 , про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 03.11.2020 року, в межах кримінального провадження № 00000658 від 01.06.2020 року

В судовому засіданні скаржники скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий заперечив проти задоволення скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржників, слідчого, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000658 від 01.06.2020 року.
03.06.2020 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 15 п.п. 1,6, ч. 2 ст. 115 КК України, яке цього ж дня було вручено останньому.
03 листопада 2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на нову підозру, згідно до якої окрім статей, які йому інкримінувались у підозрі повідомленій 03 червня 2020 року він також підозрюється у придбанні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Звертаючись зі скаргою, заявник вважає, що наявні наступні порушення, які на його думку є підставою для скасування повідомлення про підозру, а саме: в рамках кримінального провадження відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях; підозра не містить містить зазначення часу, місця вчинення, а також суттєвих обставин, відомих на момент вручення підозри, а отже не відповідає вимогам визначеним ч. 1 ст. 277 КПК України.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Відповідно до норм чинного законодавства, на момент винесення рішення про повідомлення про підозру повинні бути: - висунуті всі можливі, в тому числі і взаємовиключні версії у справі; усі версії у справі, всебічно перевірені; усі версії, крім однієї - про винуватість підозрюваного, спростовані зібраними доказами, а версія про винуватість особи повинна знайти підтвердження системою незаперечних доказів; - у справі зібрано таку сукупність допустимих та достовірних фактичних даних (доказів), яка дає змогу дійти однозначного висновку про вчинення злочину чи іншого кримінального правопорушення особою, яка притягається до відповідальності, та виключає будь-які сумніви щодо її вини (сама особа, яка притягається до відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість); - відсутність обставин, що виключають кримінальну відповідальність особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлено в процесі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи.

Зважаючи на це, закон не містить однозначних вказівок на те, на якому саме етапі кримінального провадження має бути повідомлено про підозру, орієнтуючи слідчого на фактичні обставини справи - тоді, коли буде достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, у випадку зазначеного кримінального провадження, слідчий обмежився лише даними, встановленими на підставі допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколів пред`явлення для впізнання та протоколу огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, які стали підставою для ухвалення рішення про повідомлення про підозру, що є неповним та неправильним.

Проаналізувавши повідомлення про підозру від 03.11.2020 року, яке оскаржується, необхідно зазначити, що повідомлення про підозру не містить зазначення часу, місця вчинення, а також суттєвих обставин, відомих на момент вручення підозри, та зазначено, що ОСОБА_3 взяв участь в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваних нею нападах, а також закінченому замах на вбивство, тобто умисному противоправному заподіянні смерті двом і більше особам, вчиненого із з корисливих мотивів та незаконно зберігав, придбані вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, які в були вилучені в квартирі за місцем його проживання під час обшуку 02 червня 2020 року.

Отже, є очевидним, що в змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, яким би передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені уст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація; які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182).

Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series А, N 300-А).

Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В той же час, з часу вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру органом досудового розслідування не викликано та не допитано жодного свідка у кримінальному провадженні та не зібрано жодного доказу, який би вказував на обґрунтованість підозри.

Отже, у тексті повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 03.11.2020 року відсутні беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_3 вчинив злочин. Також не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, яким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, зазначені в оскаржуваному повідомленні.

В той же час, положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття "підозра", проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття "підозра" обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ "підозра" є частиною більш широкого поняття "обвинувачення", яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. З КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну "кримінальне обвинувачення", яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа "Девеєр проти Бельгії", рішення від 27.02.80 p., скарга N 6903/75). У справі "Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини" (рішення від 15.07.82 p., скарга N 8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як "офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення".

Окрім того, слід зазначити, що згідно із висновками ЄСПЛ у справі "Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства", де зазначено, що "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення" та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність "доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З огляду на вищезазначене, підозра є, певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Таким чином, аналізуючи надані слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених передбачених частиною 1 статті 263, статтею 257, частиною 2 статті 15, п.п. 1, 6 частини 2 статті 115 КК України, у зв`язку з чим таке повідомлення про підозру підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною 2 статті 15, п.п. 1, 6 статті 115 КК України повідомлене 03 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000658 від 01.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 15, п.п.1, 6 частини 2 статті 115 КК України - скасувати.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1