ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1404/20 Справа № 207/684/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного(в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року клопотання старшого слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000329 було задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29 листопада 2020 року з 20.00 години до 06.00 годин, з покладанням на нього відповідних обов`язків.
Рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України.
Разом з цим, у поданому клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а сама по собі лише наявність підозри не є підставою для позбавлення свободи.
Той факт, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст. 178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному залишати житло з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на переконання сторони захисту в даному випадку не має підстав вважати, що має місце доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні його підзахисним інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначає, що встановлені стороною обвинувачення обставини та надані нею докази у вигляді висновків судово-медичних експертиз, показань свідків та потерпілого вказують на те що ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_11 лише один удар кулаком правої руки в ділянку верхньої повіки правого ока, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани на верхній повіці правого ока, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.
На думку апелянта, сторона обвинувачення не надає жодного доказу на підтвердження існування умислу, а посилається лише на факт телефонних розмов між ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , зазначаючи, що ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_13 та повідомив про вищезазначені обставини ( ОСОБА_15 та його знайомому ОСОБА_16 інші особи спричинить тілесні ушкодження) і необхідність допомоги його знайомим.
Звертає увагу колегії на відсутність таких ризиків, як переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, про що йдеться у клопотанні про обрання запобіжного заходу, оскільки з моменту виникнення тих подій, які є предметом даного досудового розслідування, а це 10 березня 2020 року, ОСОБА_8 завжди та неодноразово з`являвся на виклики слідчого, навіть маючи поважні причини на них не з`являтися з огляду на несвоєчасне повідомлення, приймав участь в слідчих діях, що було підтверджено слідчим під час розгляду його клопотання в суді, за першим викликом з`явився до суду, ніколи не впливав та не намагався вплинути на потерпілого та свідків, ще також було підтвердженого стороною обвинувачення в суді, які і не вчиняв іншого кримінального правопорушення, що підтверджується відсутністю відносно нього кримінальних проваджень.

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.10.2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалу суду вважає незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що судом не в повній мірі було взято до уваги обставини, які мають враховуватися при обранні запобіжного заходу та підстави обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вважає, що під час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було надано суду достатньо доказів, що підтверджують обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27, ч.2 ст. 121 КК України, Також прокурор вказує на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки під час проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні та при ознайомленні із матеріалами досудового розслідування встановлено, що є ризик того, що з метою уникнення покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним ОСОБА_8 може здійснювати вплив на потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 з метою зміни їх показів на власну користь, зменшення рівня тяжкості кримінального правопорушення. Крім того, на думку апелянта, ОСОБА_8 з метою зміни показів потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні на власну користь та в свою чергу уникнення від покарання за дане кримінальне правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляції захисника, пояснення підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
Апеляційним переглядом встановлено, що старший слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 121 КК України, з посиланням на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, без достатнього обґрунтування, та недоведення недоцільності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, попри обґрунтовану підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України, є недостатнім. За таких обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.
Що ж до посилання сторони захисту на недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, тобто безпідставність підозри, як і невірну кваліфікацію дій ОСОБА_8 органом досудового розслідування, то воно є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого, дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, оскільки він співмірний з особою підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, є студентом Придніпровського державного технічного університету, працює охоронником у ТОВ Охоронний холдинг - Славутич, та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним органом досудового розслідування і визнаним судом доведеним, та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду про заборону підозрюваному ОСОБА_8 залишати житло в нічний час, а саме з 20:00 години до 06:00 години наступної доби, виходячи з того, що в даному випадку саме цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти можливості останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи невідворотність призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, та незаконно впливати на потерпілого і свідків з метою зміни їх показів на власну користь задля уникнення кримінальної відповідальності.
Відтак, зважаючи на зазначені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що заборона ОСОБА_8 залишати своє житло цілодобово є в даному випадку доцільною та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000329 від 11.03.2020 року - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 29 листопада 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки, а саме:
1) цілодобово не залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
2) прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
3) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4