№ 207/3301/20
№ 1-кс/207/17/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання ст. слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, органами досудового слідства, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 10.03.2020 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зателефонував з номера телефону НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомивши про те, що йому та його знайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 інші особи спричиняють тілесні ушкодження та їм необхідна допомога. Після цього, ОСОБА_8 в цей же день о 20 год. 51 хв. зателефонував зі свого номеру НОМЕР_2 на номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомив про вищезазначені обставини і необхідність допомоги його знайомим. ОСОБА_10 в свою чергу зі свого номеру телефону НОМЕР_3 в цей же день о 21 год. 05 хв. зателефонував на номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 також повідомивши його про вищезазначені обставини, з метою прибуття до пам`ятника «Воїнам-визволителям», який розташований по пр. Ювілейному в м. Кам`янське. Тобто, в зазначений день та час у ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень особам, у яких виник конфлікт з ОСОБА_7

10.03.2020 року близько 21 год. 15 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння та суспільну небезпечність своїх дій, діючи узгоджено, із прямим умислом, спираючись на підтримку один одного, за заздалегідь розподіленими ролями, прибули до пам`ятника «Воїнамвизволителям», який розташований по пр. Ювілейному в м. Кам`янське, де між ними та потерпілим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 виник словесний конфлікт.

Під час вказаного конфлікту, близько 21 год. 20 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , завдав останньому один удар кулаком правої руки в ділянку верхньої повіки правого ока. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_11 впав на землю на спину, перекотившись на правий бік. Для досягнення єдиної мети, за заздалегідь розподіленими ролями, діючи узгоджено ОСОБА_5 , підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_11 , який не мав змоги здійснити опір та наніс потерпілому від 4 до 8 ударів правою ногою в ділянку лівої частини тулуба, а ОСОБА_10 в цей же час підійшов до потерпілого зі сторони брюшної порожнини та правою ногою наніс йому від 3 до 7 ударів в ділянку лівої частини тулуба.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_11 , відповідно до висновків експертів cудово-медичних експертиз № 271-Е від 31.03.2020, № 502-Е від 15.05.2020 тілесні ушкодження у вигляді рани на верхній повіці правого ока, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, а також тупої травми тулубу з розривом селезінки, яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею з послідуючим видаленням селезінки - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2. 1.2 та 2.1.3 «Правил судово-медичого визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року) та знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманою травмою.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння та такого, що спричинило втрату органу, вчиненому групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За даним фактом 10.12.2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001241.

29.09.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо застосування домашнього арешту.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , ст. слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України та існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, за яким підозрюється. Зазначений факт на думку суду, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_5 не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтись за викликом слідчого, що може призвести до затягування досудового слідства та неможливості його проведення в розумні строки та своєчасного розгляду справи у суді. Суд вважає, що є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту буде запобігати спробі вчиняти інші кримінальні правопорушення та запобіжить спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України». І хоча зазначена правова позиція стосується застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, але ж за аналогією тим більше можливо її застосування до такого виду запобіжного заходу як домашній арешт. У вказаній правоій позиції зазначається, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутої щодо ОСОБА_5 підозри, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на викладене, зазначені захисником ОСОБА_5 ОСОБА_6 доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Разом з цим суд вважає, що для необхідності забезпечення життєдіяльності підозрюваного, домашній арешт до підозрюваного необхідно застосувати у певний період часу, а саме з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку.

Керуючись ст. ст. 176,177, 178,179,181, 193, 194, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12 березня 2021 року, що полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на вказаний строк наступні обов`язки:

-прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1