печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах компанії «HALWORTH LIMITED» про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2020 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах компанії «HALWORTH LIMITED» про скасування арешту, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду у справі №757/29868/20-к від 31.08.2020, на майно, у кримінальному провадженні №0000261 від 13.03.2020.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою 16 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000261 від 13.03.2020 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, винес ухвалу, якою накладено арешт із забороною відчуження, користування, розпорядження на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: Київська обл., Баришівський р-н., смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 40 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якого є компанія «HALWORTH LIMITED».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.08.2020 у справі №757/29868/20-к, провадження №11-сс/824/4211/2020 було постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000261 від 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, задоволено частково.

Накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000261 від 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме: на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 40, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із забороною відчуження та розпорядження. При ухваленні рішення про накладення арешту, що належить компанії «HALWORTH LIMITED», судом не було враховано, що компанія «HALWORTH LIMITED» не має жодного відношення до кримінального провадження №0000261 від 13.03.2020, посадові особи компанії не можуть бути суб`єктом злочину, передбаченого ст. 365-2 КК України, своїми діями тяжкі наслідки не спричинили. Водночас майно компанії «HALWORTH LIMITED» не підпадає під ознаки речових доказів, передбачені ст. 98 КПК України. Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просила розглянути клопотання за відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, скасувати накладений арешт.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, проти задоволення клопотання заперечує, просить відмовити. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку. Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 13.03.2020 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК, ч. 1 ст.388 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.08.2020 у справі №757/29868/20-к, провадження №11-сс/824/4211/2020 було постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000261 від 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, задоволено частково.

Накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000261 від 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме: на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 40, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із забороною відчуження та розпорядження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадках п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно компанії «HALWORTH LIMITED» на яке було накладено арешт не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також судами при винесенні рішення про накладення арешту на майно компанії «HALWORTH LIMITED» не було враховано, що відповідно до п. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В даному випадку арешт Майна призвів до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності компанії «HALWORTH LIMITED».

Арештоване майно - Опис об`єкта: загальна площа 243,8 кв.м., Опис:- адміністративний корпус № 1 літ. «А» загальна площа 112,6 кв.м., адміністративний корпус № 2 літ «Б» загальна площа 74,8 кв.м., операторна літ. «Д» загальною площею 56,4 кв.м., №ІІ автовагова, № 5 скважина, №-4 огорожа, № 7 молнієзахистні стовпи, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить компанії «HALWORTH LIMITED» на праві приватної власності.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 вказує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

При судовому розгляді судом встановлено,що компанія «HALWORTH LIMITED» не має жодного відношення до кримінального провадження №0000261 від 13.03.2020 р, посадові особи або ж сама юридична особа не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Компанія «HALWORTH LIMITED» не підпадає під жодну категорію осіб, перелічених в ст. 170 КПК України.

До того ж, майно компанії «HALWORTH LIMITED» перебуває в оренді у компанії ТОВ «САНТА ОІЛ», і ухвалою Київського апеляційного суду від 16.07.2020 був частково скасований арешт майна в частині «користування».

Отже, аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку, що означені в ньому доводи вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та доводять, що в подальшому арешт підлягає скасуванню повністю.

На підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.09.2020 справа №757/41315/20-к за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 майно компанії «HALWORTH LIMITED» було передано в управління для реалізації або управління за договором Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на підставах у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» без згоди власника вказаного майна.

Слідчий суддя вважає, що на сьогоднішній день відсутні будь-які належні та допустимі докази обґрунтованості накладення арешту та передачі вказаного майна в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, оскільки відносини, які склались між ТОВ «Баришівська ГНС» () та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» () носять виключно цивільно-правовий характер і можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:

Клопотання - - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського апеляційного суду у справі №757/29868/20-к від 31.08.2020 у кримінальному провадженні №0000261 від 13.03.2020 р. із забороною відчуження та розпорядження на закриту стоянку на один локомотив літ. «Г» загальною площею 140,8 кв.м., насосно-компресорне відділення літ. «Е» загальна площа 245,9 кв.м., пожежний пост, механічна майстерня літ. «Ж» загальною площею 479,8 кв.м., № III - комплекс для приймання і зберігання газу на 2000 мЗ, №1-залізнична естакада, № 2-залізничні колії, № 4-огорожа, №9-резервуар для зливу газу, що не випаровується 5 мЗ, № 3-колонка для розливу та зливу газу, № 4-огорожа, №7-молнієзахиснтні стовпи, № 6-ТП- 117 (електрощитова), № 10-очисні споруди поверхневих вод, реєстраційний номер об`єкта що належить «HALWORTH LIMITED» (ідентифікаційний номер компанії: 7708553).

Скасувати передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код: 41037901), майна, яке належить «HALWORTH LIMITED» (ідентифікаційний код компанії: 7708553) на праві приватної власності, згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.09.2020 у справі №757/41315/20-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1