Справа № 485/1618/20
Провадження №1-кп/485/11/21
Вирок
іменем України

26 січня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка матеріали кримінальних проваджень № 0000392 від 23.09.2020, №0000027 від 30.07.2020 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
1) 21.05.2020 Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 125 КК України до 180 годин громадських робіт;
2) 23.05.2019 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.1ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;
3) 10.10.2019 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 186, 71,72 КК України до 2 місяців 15 днів арешту;
4)12.11.2019 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 389, 71 КК України до 3 місяців 15 днів арешту;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст. 126-1 КК України;
за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та не може бути підданий жорсткому, або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період з 18.11.2019 по 22.09.2020, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв фізичне, економічне та психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Зокрема, 18.11.2019 близько 22:00 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, у грубій формі словесно ображав потерпілу словами нецензурної лайки та застосовуючи фізичну силу, штовхав потерпілу ОСОБА_5 , після чого відібравши мобільний телефон, вигнав потерпілу на вулицю, разом з чотирма малолітніми дітьми, що викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе та своїх дітей, внаслідок таких насильницький дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 була спричинена шкода її психічному здоров`ю.
За вказані протиправні дії, постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.12.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень.
Після притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення домашнього насильства та спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 належних висновків не зробив на шлях виправлення не став, та продовжуючи свої протиправні дії направлені на вчинення відносно потерпілої домашнього насильства та завдання психологічних страждань, 04.09.2020 о 15:00, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію домоволодіння за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де в той час перебували малолітні діти потерпілої ОСОБА_5 .
Перебуваючи на території двору ОСОБА_3 , помітив у дворі посуд, належний ОСОБА_5 , та у нього виник умисел на вчинення економічного насильства, щодо потерпілої, яке полягало у пошкодженні майна потерпілої. Після чого ОСОБА_3 скориставшись відсутністю останньої, за допомогою сокири, яку він знайшов на території двору, став пошкоджувати вказаний вище посуд, а саме: відра, миски та вагани, що знаходилися на території двору домоволодіння при цьому висловлюючи слова брутальної лайки та словесними образами, залякуванням малолітніх дітей ОСОБА_7 . Після чого, утримуючи в руках сокиру пройшов до приміщення літньої кухні де почав пошкоджувати скляні банки та бутлі, які знаходились у приміщенні, тим самим вчинив домашнє насильство економічного характеру, при цьому завдавши матеріальної шкоди потерпілій, що призвело до погіршення якості життя ОСОБА_5 та психологічних страждань, викликавши у потерпілої побоювання за безпеку своїх дітей, тобто додаткові психологічні страждання.
За вищевказані протиправні дії, постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.09.2020 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень.
В подальшому, 22.09.2020 о 20:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи в приміщенні будинку вищевказаного домоволодіння, на відмову потерпілої нагодувати його та прохання останньої залишити її місце проживання, ОСОБА_3 маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, у грубій формі словесно почав ображати потерпілу словами нецензурної лайки, погрожувати фізичною розправою, принижувати та залякувати, тим самим повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_5 та вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та безпеку малолітніх дітей, тобто додаткові психологічні страждання.
Після чого, продовжуючи реалізацію своїх протиправних дій ОСОБА_3 , покинув територію домоволодіння потерпілої, та повернувшись через деякий час, рукою розбив віконне скло, в приміщенні кухні будинку, тим самим вчинив насильство економічного характеру, що призвело до погіршення якості життя потерпілої, викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку та безпеку малолітніх дітей, тобто додаткові психологічні страждання.
В результаті умисних, систематичних та протиправних дій ОСОБА_3 , направлених на вчинення відносно співмешканки ОСОБА_5 домашнього насильства, яке викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе та своїх дітей, а також постійне відчуття загрози своєму здоров`ю та здоров`ю своїх дітей, внаслідок таких насильницький дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 разом із чотирма малолітніми дітьми, була змушена покинути домоволодіння, за місцем своєї та дітей реєстрації, яке фактично є її єдиним місцем проживання та тимчасово переїхати на проживання до своєї сестри ОСОБА_5 , а згодом винаймати орендоване житло, за адресою: АДРЕСА_3 , за грошові кошти, які вона отримує від виконання роботи по найму, так як постійного місця роботи не має.
Натомість ОСОБА_3 залишився проживати у будинку за місцем реєстрації потерпілої, який йому належить, та у якому він не зареєстрований, тим самим погіршив потерпілій та її малолітнім дітям якість життя, тобто своїми умисними, систематичними та протиправними діями позбавив її житла та можливості користуватися ним вчинивши тим самим відносно неї економічну форму насильства.
Крім цього, ОСОБА_3 28 липня 2020 року, близько 20:00 год., знаходився в приміщенні будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де на грунті раніше виниклих неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала на подвір`ї зазначеного домоволодіння, де годувала птицю.
Під час даної сварки, ОСОБА_3 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , провів її до спальної кімнати будинку, де умисно наніс останній не менше 3-х ударів долонею лівої руки в область обличчя та не менше 3-х ударів кулаком правої руки в область голови, від чого остання впала на підлогу. Після чого продовжуючи свої злочинні протиправні дії на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 не менше 5-ти ударів кулаком правої руки в область грудної клітки, живота та в область ребер зліва.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, грудях, животі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених у обвинувальних актах визнав повністю. Суду надав пояснення, що повністю відповідають зазначеним обставинам.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила що проживала з обвинуваченим в цивільному шлюбі. Від обвинуваченого має четверо дітей. Обвинувачений систематично вчиняє відносно неї насильство. Коли п`яний чіпляється її, обзиває нецензурними словами, б`є. В судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальних актах. Щодо призначення покарання, підтримала запропоноване прокурором покарання.
Надаючи правову оцінку показам обвинуваченого, потерпілої, суд виходить із того, що вони мають логічний та послідовний характер та безпосередньо вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, котрі йому інкримінується.
Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні кримінальних правопорушень, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується показами допитаного в ході розгляду справи потерпілої, а також наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами:
- заявою від 22 вересня 2020 року ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності її колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який знову вчинив відносно неї домашнє насильство та який систематично протягом року вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру (а.с.114), за якою того ж дня внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ст.126-1 КК України (а.с.113);
- заявою від 22 вересня 2020 року ОСОБА_5 відповідно до якої остання просить вжити заходів до її колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який за адресою її проживання вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. (а.с.115)
- протоколом огляду місця події від 23.09.2020 року за участю потерпілої, з фототаблицею та план-схемою, яким встановлено, що об`єктом огляду є домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В приміщенні кухні на вікні виявлені пошкодження у вигляді розбитого скла. Біля будинку, з лівого боку від входу до приміщення будинку наявна металева бочка, поруч з якою є цегли та розкидані в хаотичному порядку побутові речі.(а.с. 119-128);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2020 року, з фототаблицею до нього, за участі підозрюваного ОСОБА_3 , яким встановлено, що на початку вересня 2020 року ОСОБА_3 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння пішов до місця проживання ОСОБА_5 , яка в цей час була відсутня за місцем свого проживання. Знайшовши сокиру він пошкодив на території двору вагони, та в подальшому зайшов до приміщення літньої кухні де сокирою пошкодив окремі банки та бутлі. В подальшому через декілька днів після цього, він знову перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчергове прийшов до будинку ОСОБА_5 , та підчас розмови з останньою, підійшовши до одного з вікон будинку розбив нижню його частину. В подальшому ОСОБА_3 показав де в літній кухні стояли скляні бутлі, які він пошкодив сокирою. В подальшому ОСОБА_3 повів до будинку, де вказав на віконне скло, а саме на його нижню частину, яку він розбив. Пізніше вказав на територію двору місце де він сокирою пошкодив вагони (а.с. 142-145).
- постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18.04.2018 року по справі №485/607/18, про притягнення ОСОБА_8 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення ним психологічного насильства 30.03.2018 відносно співмешканки ОСОБА_5 (а.с.168);
- постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.01.2019 року по справі №485/79/19, про притягнення ОСОБА_8 за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення ним психологічного насильства 20.12.2018 відносно співмешканки ОСОБА_5 .(а.с.169);
- постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.12.2019 року по справі №485/1912/19, про притягнення ОСОБА_8 за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення ним психологічного насильства 18.11.2019 відносно співмешканки ОСОБА_5 .(а.с.172-173);
- постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.09.2020 року по справі №485/1241/20, про притягнення ОСОБА_8 за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення ним психологічного насильства 04.09.2020 відносно співмешканки ОСОБА_5 .(а.с.176);
- заявою від 29 липня 2020 року ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 28.07.2020 року о 20-00 у приміщенні будинку що знаходится за адресою АДРЕСА_2 спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.196), за якою того ж дня внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.125 КК України (а.с.194);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2020 року, з фототаблицею до нього, з участю потерпілої ОСОБА_5 , під час якого потерпіла вказала на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де відбулись зазначені нею події. Показала як ОСОБА_3 застосовуючи фізичну силу повів її до приміщення спальної кімнати будинку, при цьому тримаючи її правою рукою ззаду за шию, а лівою рукою зап`ястя лівої руки. Показала як ОСОБА_3 зачинив двері в приміщення спальної кімнати будинку. Пізніше показала як ОСОБА_3 наносив їй удари долонею та кулаком в область обличчя. Показала куди вона впала після нанесених ударів та як ОСОБА_3 продовжував наносити їй не менше п`яти ударів в область живота та по тілу, в тому числі грудній клітці та ребрам.(а.с. 206-215);
- висновком експерта№141, яким встановлено, що у ОСОБА_5 малися слідуючі тілесні ушкодження: синці на обличчі, грудях, животі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в час, вказаний в постанові та медичних документах, та відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Також у потерпілої виявлений зросший перелом 6-го ребра зліва. Час утворення якого вказати неможливо (більше 28 днів до проведення рентген-дослідження) (а.с.224-226);
- висновком експерта №149, яким встановлено, що у ОСОБА_5 малися слідуючі тілесні ушкодження: синці на обличчі, грудях, животі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в час, вказаний в постанові та медичних документах, та відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Враховуючи розташування вказаних синців на передній поверхні тіла (обличчя, груди, живіт), не виключена можливість їх утворення як в результаті нанесення ударів (руками, кулаками, ногами) так і в результаті падіння з положення стоячи. В разі утворення їх від нанесення ударів потерпіла в момент їх спричинення була повернута до нападника обличчям. Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілої, при умовах, вказаних нею при проведенні слідчого експерименту 13.08.2020 (а.с. 233-235).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи; за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченому в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено наступне:
- ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в спілкуванні грубий, агресивний неврівноважений, конфліктує з сусідами, на обліках в лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться, офіційно не працюючий, раніше притягався до кримінальної відповідальності за майнові умисні корисливі злочини та злочини проти здоров`я громадян.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Відповідно до досудової доповіді на ОСОБА_3 , уповноважений орган з питань пробації вважає, що оскільки ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як високий, тому виправлення особи не можливе без позбавлення волі. На думку органу пробації застосування соціально виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, а також запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю без ізоляції від суспільства.
Суд приходить до висновку, що:
- обвинуваченому ОСОБА_3 , слід обрати покарання у виді арешту в межах санкції статті 126-1 КК України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд бере до уваги що обвинуваченим вчинено умисний нетяжкий злочин та кримінальний проступок, обставини та мотиви його вчинення, наслідки вчинення для потерпілої особи, з наявністю обставин які пом`якшують покарання та обтяжують, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень не є можливою без ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. 69 КК України чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
В матеріалах справи відсутні документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:
-за ст. 126-1 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
-за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання для направлення відбувати покарання у виді арешту.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1