Справа № 761/2001/21
Провадження № 1-кс/761/2219/2021
У Х В А Л А
Іменем України
26 січня 2021 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні, клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 14.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0000068 від 14.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування у якому проводиться слідчим управлінням Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до отриманих матеріалів від управління протидії економічним злочинам Офісу великих платників податків ДФС, що службові особи ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» (код 24432974), протягом грудня 2018 по березень 2019 років, під час здійснення фінасово-господарських взаємовідносин із ТОВ «Кривбасміталстіл» (код 40999062), яке формувало податковий кредит за рахунок фінансово-господарських операцій з суб`єктами господарювання з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ «ДЕСІКАНТ ТРАСТ» (), ТОВ «ХАРКІВ ЕСТЕЙТ» (), ТОВ «ОДЕСА УКРБУД» (), необґрунтовано сформували податковий кредит з ПДВ, чим умисно ухилились від сплати податку на додану вартість у сумі 17 522 249, 64 грн.

Крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження отримано рапорт працівників управління протидії економічним правопорушенням Офісу великих платників ДФС, згідно якого вбачається, що проведеним аналізом діяльності ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» встановлено постачальників, які сформували податковий кредит з ПДВ для вказаного підприємства використавши при цьому підприємства із ознаками ризиковості.

Зокрема, згідно баз даних ДПС України встановлено, що в період з 01.01.2020 по теперішній час ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» здійснює придбання ТМЦ - «брухт» у таких підприємств: ТОВ «Компанія «Максімет» (), ТОВ «Металлика» (), ТОВ «Укр Мет-Альянс» ().

В подальшому проаналізувавши ланцюг постачання ТМЦ «Брухт» встановлено «обрив» придбання зазначеного товару. Так, ТОВ «Укр Мет-Альянс» () мало фінанансово-господарські взаємовідносини із постачальниками: ТОВ «Треко» () на загальну суму 1 131 630, 9 тис. Грн. (ПДВ-0 грн.), ТОВ «Ферростайл» () на загальну суму 722 007, 6 тис. Грн. (ПДВ-0 грн.), ТОВ «Ретайп» () на загальну суму 618 720 тис. Грн. (ПДВ-0 грн.), ТОВ «Шуфр і ко» () на загальну суму 513 947 тис. Грн. (ПДВ-0 грн.), які мають ознаки ризиковості.

Крім того, оглядом адреси реєстрації встановлено, що офісні приміщення ТОВ «Треко» () за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 44А відсутні, працівників вказаного підприємства не виявлено.

Отже, службові особи вказаних суб`єктів господарювання та інші невстановлені особи можуть бути підозрюваними у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що офісні приміщення ТОВ «Укр Мет-Альянс» () фактично знаходяться на 9-му поверсі в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 33В, де знаходяться первинні фінансово-господарські документи, чорнові записи та інші документи, що підтверджують проведенні фінансові операції за вказаний період.

Крім того, встановлено, що ТОВ «Укр Мет-Альянс» використовує майданчики за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , де можуть зберігатися необліковані товарно-матеріальні цінності, зокрема «брухт».

Допитаний в якості свідка оперативний працівник УПЕП ОВПП ДФС дав покази, що проведеними ним заходами встановлено за вищевказаними адресами можуть знаходитися первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Укр Мет-Альянс», необліковані товарно-матеріальні цінності (брухт), чорнові записи та інші документи, що підтверджують проведенні фінансові операції за вказаний період, які можуть бути знищені.

13.01.2021 в ході досудового розслідування на виконання ухвал Шевченківського районного суду м. Києва проведено ряд обшуків, за результатами проведення яких вилученого речі та документи, що мають значення для кримінального провадження та являються тимчасово вилученим майном у відповідності до ст. 167 КПК України, зокрема за адресою ТОВ «Укр Мет-Альянс» (): АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено зошити з чорновими записами 3шт., блокнот з чорновими записами 1 шт., металобрухт загальною масою 13, 8 тонни.

Відшукані та вилучені зазначені речі і документи мають значення для досудового розслідування оскільки вони необхідні для проведення судових економічних, технічних, та інших експертиз і використання під час проведення податкових та інших перевірок, а також проведення інших слідчих дій (допитів фігурантів у справі). Також, під час обшуків будь-яких документів, що підтверджують законність придбання товару-металобрухту не надано та не виявлено, тому є підтстави вважати, що товар отримано протиправним шляхом.

Відшукані та вилучені речі та документи за вказаними адресами не входили до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, однак містять в собі сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення для кримінального провадження , та являються тимчасово вилученим майном у відповідності до ст. 167 КПК України.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

13.01.2021 винесено постанову про визнання речовими доказами, відповідні речі та документи, вилучені 12.01.2021 речі в ході проведення обшуків за вказаними адресами.

13.01.2021 до Шевченківського районного суду м. Києва у порядку та в строк згідно КПК України направлено клопотання про накладення арешту на вищевказане тимчасово-вилучене майно. За результатами розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 20.01.2021 винесено ухвалу про поверення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду.

Представник власника майна заперечив проти задоволення клопотання, просив повернути клопотання прокурору.

Слідчий суддя заслухавши представника власника майна, дослідивши доводи клопотання та долучені матеріали приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 14.12.2020, здійснюється щодо незаконних дій посадових осіб ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» (код 24432974) стосовно необґрунтованого формування податкового кредиту з ПДВ, чим завдано шкоду у сумі 17 522 249, 64 грн.

В той же час клопотання прокурора не містить жодного доказу протиправної діяльності ТОВ «УКР-МЕТ АЛЬЯНС».

Натомість представником власника майна надано копії документів, які підтверджують законність здійснення господарської діяльності ТОВ «УКР-МЕТ АЛЬЯНС», зокрема договори поставки, рахунки по оплаті металобрухту, акти приймання металів.

Крім того прокурором або слідчим не надано ухвалу слідчого судді, на підставі якої було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, прокурором та слідчим не наведено жодного підтвердження наявності відношення до цього кримінального правопорушення вилученого під час обшуку майна.

Майно, що було вилучено під час проведення обшуку території та нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . не мають жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження.

Таким чином прокурором не доведено, що вказане ним у клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на нього спрямовано кримінальне правопорушення, таким чином майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому наявність правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 14.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1