Провадження 1-кп/331/559/2020
Справа № 331/3200/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001299 від 08.08.2020 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має вищу освіту, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.08.2020 року приблизно о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Ашан», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1 б, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгових полиць зазначеного гіпермаркету намагався таємно викрасти майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», сховавши до себе в полімерний пакет, а саме:
- 3 упаковки сосисок «Міні» штрих-код 005, вартістю 122 гривні 33 копійки за одиницю товару без урахування ПДВ на загальну суму 367 гривень 00 копійок;
- 9 плиток шоколаду «Міленіум» штрих-код 029, вартістю 23 гривні 92 копійки за одиницю товару без урахування ПДВ на загальну суму 215 гривень 28 копійок, чим намагався спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на загальну суму 582 гривень 28 копійок без урахування ПДВ, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету, після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
У судове засіданні представник потерпілого не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі. З огляду на те, що судом належним чином повідомлявся представник потерпілого про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального проводити без участі представника потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно минулого місяця у світлий час доби, більш точно він не пам`ятає, він знаходився у супермаркеті «Ашан», де таємно викрав продукти харчування, а саме сосиски та шоколад, не збирався за нього сплачувати, однак був зупинений працівниками охорони супермакету. У вчиненому розкаюється, зрозумів протиправність своїх дій.
В ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Клопотання підтримане його захисником та прокурором.
На підставі ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, та ухвалив обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи матеріалів та матеріалів необхідних для вирішення долі речових доказів.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Судом враховується, що за змістом статті 32 КК повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони:
1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК
2) передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака.
При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.
Судом встановлено, із письмових доказів та пояснень обвинуваченого, що на разі на розгляді у Комунарському районному суді м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше не судимою, одружений,має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, має вищу освіту, відповідно до довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР від 17.08.2020 року № 2699 перебуває під спостереженням нарколога з 07.05.2020 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю. Вживання алкоголю зі шкідливими наслідками .

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин

Санкцією частини другої ст. 185 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. З огляду на позицію усіх учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, про можливість призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді позбавлення волі, передбачений загальною частиною КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК.
Судових витрат у проваджені немає.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:
- CD-R диск із відеозаписом приміщення супермаркету «АШАН» від 08.08.2020 залишити в матеріалах кримінального провадження

- Сосиски «Міні» (ш/к 005) у кількості 3 упаковки та шоколад «Міленіум» (ш/к 029) у кількості 9 шт. залишити у власника ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ»

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1