Провадження №1-кп/523/454/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

14.12.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальні акти в матеріалах кримінальних проваджень №№000554,0000637 відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.05.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, 69 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки,

по звинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник умисел, направлений на спільне вчинення таємного викрадення чужого майна у магазині «Золотий талісман», який розташований у торгівельно-розважальному центрі «Таврія-В Суворовський», що в межах Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, 17 січня 2017 о 13.07 годині ОСОБА_12 , з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, прибули в приміщення торгівельно-розважального центру «Таврія-В Суворовський».

У подальшому, зазначені особи підійшли до розташованого в фойє вказаного торгівельного закладу прилавку магазину «Золотий талісман», який належить ОСОБА_15 , де впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом підняття скляної вітрини, таємно та навмисно викрали лоток, у якому були :

-золотий ланцюжок, артикул 120061494, вагою 6,84 грами, вартістю 6498 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 165472805, вагою 3,13 грами, вартістю 3600 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 704895851, вагою 1,96 грами, вартістю 2254 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 603205795, вагою 1,25 грами, вартістю 1438 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 732275706, вагою 1,9 грами, вартістю 2185 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 579391626, вагою 2,46 грами, вартістю 2829 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 373370927, вагою 3,45 грами, вартістю 3968 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 788416244, вагою 2,41 грами, вартістю 2290 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 556001831, вагою 3,25 грами, вартістю 3088 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 372001059, вагою 2,09 грами, вартістю 1986 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 724464055, вагою 1,98 грами, вартістю 1881 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 860593397, вагою 3,58 грами, вартістю 3401 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 826395772, вагою 5,28 грами, вартістю 5016 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 291960731, вагою 6,52 грами, вартістю 6194 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 188776764, вагою 5,58 грами, вартістю 5301 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 858081159, вагою 2,1 грами, вартістю 1995 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 246565743, вагою 4,32 грами, вартістю 4104 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул, 345495532, вагою 4,23 грами, вартістю 4019 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 248416492, вагою 2,58 грами, вартістю 2451 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 725695738, вагою 2,49 грами, вартістю 2365 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 171937382, вагою 10,80 грами, вартістю 14580 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 190200058, вагою 7,3 грами, вартістю 6935 гривень;

-золотий ланцюжок, артикул 350508598, вагою 5,25 грами, вартістю 4988 гривень,

загальною кількістю 23 штуки, чим спричинили фізичній особі-підприємцю ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 93 366 гривень.

Після таємного викрадення вищевказаного майна ОСОБА_12 , з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, з місця пригоди зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_12 в період часу з 14:30 години до 15:00 години, більш точний час встановити не надалось можливим, 11.12.2018 року знаходячись біля будинку № 4 по вул. Махачкалинській в м. Одесі, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_16 , який проходив біля вищевказаного будинку, майно якого визначив об`єктом свого злочинного посягання. Маючи протиправний та корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_12 не показуючи своїх дійсних намірів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, підійшов до малолітнього потерпілого та зав`язав з ним розмову, запитавши в останнього чи не він побив його дочку, від чого потерпілий втратив пильність. Після чого, ОСОБА_12 сказав неповнолітньому потерпілому, щоб останній йшов з ним, для того щоби його дочка впізнала потерпілого, який начеб то її побив, на що ОСОБА_16 погодився і вони разом з ОСОБА_12 прослідували до будинку АДРЕСА_2 .

Далі, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, коли ОСОБА_12 та малолітній потерпілий ОСОБА_16 , знаходились з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , та неповнолітній потерпілий тримав в правій руці мобільний телефон, то ОСОБА_12 діючи умисно, протиправно, повторно, з корисною метою відкрито, шляхом ривку, викрав у малолітнього потерпілого ОСОБА_16 мобільний телефон марки «Ксиоми Покафон Ф 1» в корпусі чорного кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 10 000 гривень з сім-картою мобільного оператора «Київстар», матеріальної цінності не представляє, № НОМЕР_3 у силіконовому чохлі чорного кольору, матеріальної цінності не представляє. Після цього, ОСОБА_12 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вищенаведеними злочинними діями, ОСОБА_12 заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_16 , законним представником якого є його мати ОСОБА_17 , матеріальний збиток на загальну суму 10 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_12 винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив суду наступне:

-за злочином скоєним за ст. 185 ч. 3 КК України пояснив, що 17.01.2017 року він зустрівся з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з якими вирішили поїхати в магазин «Таврія-В» та викрадемо золото. Прибувши до магазину, вони підійшли до прилавку, за яким нікого не було, вони підняли вітрину та забрали коробку з золотом, яку він сховав у куртку. Вийшли з магазину, сіли в маршрутку та поїхали.

-За злочином скоєним за ст. 186 ч. 2 КК України пояснив, що 11.12.2018 року він знаходився на вул. Махачкалінська, де побачив хлопчика з телефоном. Підійшовши до нього, він сказав хлопчику, що в його доньки вкрали схожий телефон, та йому потрібно подивитися чи це не той телефон. Вони підійшли до під`їзду, де він крикнув видумане ім`я, та ніхто не визирнув. Після чого він забрав телефон потерпілого та втік. Телефон потерпілому повернули співробітники поліції.

В скоєному щиро кається, пояснивши суду, що скоював крадіжки у зв`язку зі складним матеріальним становищем.

Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Суд зокрема враховує: щире визнання вини і каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, і з урахуванням всіх обставин справи, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.

Також, суд враховує заяву потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , які не мають до обвинуваченого претензій матеріального характеру.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття, повне визнання винуватості, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_12 раніше судимий, відшкодовано завдану ним шкоду, шляхом часткового повернення майна.

Керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_12 скасувати, у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.

До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 368-370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому наступне покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України, визначити остаточне покарання відносно ОСОБА_12 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Початок строку покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту затримання, тобто з 12 грудня 2018 року.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_12 в строк відбутого основного покарання, час його попереднього ув`язнення в період з 12.12.2018 року по 14.12.2020 року включно, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_12 скасувати, у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.

До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази, - а саме телефон марки «Ксиоми Покафон Ф 1» в корпусі чорного кольору, імейі: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вважати повернутими під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_16 ; ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 50 см, на замку з зовнішні, сторони виявлено відтиск у металі у вигляду тризуба та цифр «585» вагою 3.13 грамів, ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 50 см, на замку зовнішньої сторони виявлено відтиск у металі у вигляду тризуба та цифр «585» вагою 1,96 грамів; ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 50 см, на замку з зовнішньої сторони виявлено відтиск у металі у вигляду тризуба та цифр «585» вагою 3,58 грамів; ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 50 см, на замку з зовнішньої сторони виявлено відтиск у металі у вигляду тризуба та цифр «585» вагою 5,25 грамів; ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 45 см, на замку з зовнішньої сторони виявлено відтиск у металі у вигляду тризуба та цифр «585» вагою 1,25 грамів; ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 50 см, на замку з зовнішньої сторони виявлено відтиск у металі у вигляду тризуба та цифри «585» вагою 2,10 грамів, - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_15 , під зберігальну розписку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1