Справа № 357/2997/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника органу пробації ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Біла Церква справу за поданням Білоцерківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
встановив:
05.08.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання Білоцерківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про приведення у відповідність до вимог Закону покарання ОСОБА_4 , засудженому вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
В обґрунтування подання зазначається, що ОСОБА_4 з 17.04.2020 перебуває на обліку Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області як засуджений за вищевказаним вироком.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі - Закон).
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якими встановлено відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту та покарання за вказане діяння у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Посилаючись на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19 Конституції України ч. 1, 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, начальник органу пробації ставить питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .
В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав з викладених у ньому підстав та вважає, що засудженому слід знизити покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нової редакції ч. 1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі.
Засуджений в судовому засіданні, заперечував проти задоволення подання та просив відмовити у його задоволенні, оскільки це погіршує його становище.
Прокурор вважає, що у задоволенні подання слід відмовити оскільки його задоволення призведе до погіршення становища засудженого та крім того з тих підстав, що засуджений ОСОБА_4 не є особою яка відбуває наразі покарання у виді позбавлення волі.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2020 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2,4 ч.3 ст.76 КК України.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили від 13 квітня 2020 року вказаний вирок набрав законної сили 10 квітня 2020 року та підлягає негайному виконанню.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII) з 01 липня 2020 року до абзацу другого частини першої статті 309 КК України внесено зміни згідно з якими, слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "трьох років, або позбавленням волі на той самий строк" замінити словами "п`яти років";».
Отже, згідно з Законом № 2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 309 України, з 01 липня 2020 року фактично встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого в цій частині, а саме: обмеження волі.
Відповідно до положень ч. 3 статті 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
При цьому, у відповідності до частини другої статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно зі статтею 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За положеннями частини третьої статті 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання. Отже призначене ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України має бути замінено на п`ять років обмеження волі, що жодним чином не буде свідчити про поліпшення становища засудженого, оскільки якщо виходити із правил складання покарань закріплених у частині першій статті 72 КК України, нове покарання у перерахунку на покарання у виді позбавлення волі становитиме два роки шість місяців позбавлення волі, при тому, що його засуджено до 2 років позбавлення волі.
Крім того суд констатує, що наразі засуджений ОСОБА_4 не є таким що відбуває покарання, оскільки його звільнено від його відбування з випробуванням. За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч. 1 ст. 72 КК України, оскільки можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання. У даному випадку засуджений як зазначалося вище покарання не відбуває, оскільки звільнений від відбування покарання за вироком суду.
Таким чином суд дійшов до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування норм Закону № 2617-VIII та частини третьої статті 74 КК України до ОСОБА_4 , оскільки останні жодним чином до поліпшення його становища не призвели, а тому подання органу пробації задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Білоцерківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11.03.2020 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1