Справа № 128/1247/20
ВИРОК
Іменем України

08 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000186, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянинаУкраїни, не працюючого, з повною середньою освітою, одруженого, раніше судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 122 КК України, за вироками Вінницького районного суду від 26.02.2016 та Вінницького міського суду від 27.09.2016, постановою Літинського районного суду Вінницької області від 19.09.2019 встановлено адміністративний нагляд за повідомленим ним самим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) строком на 1 рік, та винесено ряд наступних обмежень, а саме: - заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати 8 годин на добу, з 23:00 год. до 06:00 год.; - заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району; - реєстрація в органах поліції за місцем проживання один раз на місяць (остання п`ятниця кожного місяця), 01.11.2019 прибув до Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, під підпис ознайомився із вищевказаною постановою про встановлення адміністративного нагляду та став на облік.
Незважаючи на встановлені постановою Літинського районного суду Вінницької області від 19.09.2019 обмеження, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил адміністративного нагляду), ОСОБА_3 , достовірно знаючи про встановлення йому адміністративного нагляду з рядом обмежень, діючи з прямим умислом та маючи на меті ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не повідомивши Вінницьке РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, не маючи в тому нагальної потреби, в середині січня 2020 року (точні дата та час слідством не встановлені) самовільно залишив місце свого проживання в АДРЕСА_1 , та попрямував в особистих справах до знайомої ОСОБА_4 до її будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де залишився проживати, та перебував там до 21.01.2020. В подальшому 21.01.2020 (точний час слідством не встановлено) ОСОБА_3 не повернувся до місця свого проживання в с. Лука-Мелешківська Вінницького району, а поселився у знайомого ОСОБА_5 в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де залишився проживати та перебував там до 18.02.2020.
Відтак, при проведенні відповідних перевірок за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 27.01.2020, 13.02.2020 та 18.02.2020 був відсутній.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що викладено в обвинувальному акті.
В заяві від 28.08.2020 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника, адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно даної заяви, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що на досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих, не працює.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі відсутність офіційного працевлаштування, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 обрати йому міру покарання у виді арешту в межах санкції статті обвинувачення.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання щодо судових витрат та речових доказів судом не вирішується, оскільки речові докази та витрати на залучення експертів у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: