У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1903/20
Номер провадження 1-в/184/139/20

06 листопада 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення засудженої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рудний, Кустанайська область, Республіка Казахстан, громадянки України, не заміжня, до засудження не працювала, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
14.04.1997 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 94 КК України до 11 років позбавлення волі;
14.03.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. З КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 02 роки;
21.01.2014 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 122 ч. 1 КК України до 01 року позбавлення волі;
21.01.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 02 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 01 рік;
17.10.2018року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу 850 гривень;
01.04.2019року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 01 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 01 рік,-
засуджену:
-21.01.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 01 року обмеження волі. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.04.2019 року, остаточний строк - 01 рік 02 місяця обмеження волі.
За участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4
представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
29.10.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області подання Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 .
У судовому засіданні Представник ДУ "ПВЦ (№79)" подання підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у ній обставини та просила його задовольнити, оскільки ОСОБА_3 відбула передбачений ст.81 КК України строк та своєю зразковою поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена ОСОБА_3 підтримала подання та просила його задовольнити.
Прокурор просив відмовити у задоволенні вищевказаного подання, посилаючись на те, що ОСОБА_3 має 6 судимостей, відносно неї застосовувались іспитові строки, однак це її не виправило і вона знову вчиняла нові корисливі злочини, за час відбування має лише одне заохочення та своєю поведінкою не довела виправлення.
Розглянувши подання, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 засуджена 21.01.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 01 року обмеження волі. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.04.2019 року, остаточний строк - 01 рік 02 місяця обмеження волі.
Також у судовому засіданні встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 до Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 14.03.2020 року. по прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої необхідності майстерні установи швачкою. З виробничої необхідності була переведена до кравецького цеху виробничої майстерні, закрійником. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не мала, має високу норму виробітку за останні 8 місяців. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених відділення.
Згідно довідки про проведену соціально виховну роботу із засудженою ОСОБА_3 встановлено, що 31.07.2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно», 01.10.2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре».
У відповідності до приписів ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув передбачений ч.3 даної статті строк покарання:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин;

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Не відбутий строк покарання засудженою ОСОБА_3 станом на 06.11.2020 року становить 06 місяців 08 днів.

Разом з тим, суд зауважує, що однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

ОСОБА_3 була засуджена за вчинення корисливих злочинів, які були вчиненні під час іспитового строку, що вказує на те, що вона не довела своє виправлення, не змогла стати на шлях виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень. Неодноразове звільнення її від відбування реального покарання з іспитовим строком не сприяло її виправленню, ОСОБА_3 не розкаялась у вчинених злочинах та продовжила вчиняти корисливі злочини, що вказує на її небажання ставати на шлях виправлення та змінювати умови свого життя та недопущення в майбутньому вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засуджених ст.81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, від виправлення засуджених.

Таким чином суд приходить до висновку, що поведінка засудженої ОСОБА_3 її відношення до засудження, не свідчить про її виправлення, щире розкаяння у вчиненому злочині та становлення на шлях виправлення, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.81 КК України, а відтак неможливість умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст оголошено 12.11.2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1