13.08.2020 Єдиний унікальний № 371/92/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/ 53/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду угоду про визнання винуватості від 14 квітня 2020 року по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено 16 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого та не навчається, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 15 січня 2020 року начальник сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , інспектор СРПП № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський СРПП № 3 старший сержант поліції ОСОБА_9 , які в цей час, відповідно до книги нарядів Миронівського ВПГУ в Київській області № 101 від 31 грудня 2019 року, перебували в групі реагування патрульної поліції Миронівського ВП ГУНП в Київській області, виконували свої службові обов`язки рухались на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_1 по території зони обслуговування в межах Миронівського району Київської області.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року № 4/1, поліцейський:

-здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

-здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

-здійснює розгляд справ про адміністративне правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

-у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформує безпосереднього керівника та (або) службу моніторингу патрульної поліції і вживає заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські групи швидкого реагування, а саме начальник СРПП № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , інспектор СРПП № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський СРПП№ 3 старший сержант поліції ОСОБА_9 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіють злочинності, підтримують публічну безпеку і порядок, тобто являються службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, зобов`язані поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції працівників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 100 від 03 лютого 2016 року «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», поліцейський СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 старший сержант поліції ОСОБА_9 був оснащений нагрудною відеокамерою.

Так, 15 січня 2020 року о 19 годині 00 хвилин під час здійснення патрулювання начальник СРПП № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , інспектор СРПП № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський СРПП № 3 старший сержант поліції ОСОБА_9 на службовому автомобілі «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_1 в с. Козин Миронівського району Київської області на автодорозі З-09 Канів-Миронівка, неподалік домоволодіння № 168 по вул. Моргунівка с. Козин Миронівського району, зупинили автомобіль АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в напрямку міста Миронівка та у якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла.

В подальшому, поліцейським ОСОБА_9 , після зупинки даного автомобіля було повідомлено водія ОСОБА_4 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль на що водій ОСОБА_4 повідомив, що посвідчення водія немає.

В подальшому, в ході розмови поліцейського СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 встановлено, що обвинувачений має ознаки перебування в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, після чого водію ОСОБА_4 поліцейський СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 старший сержант поліції ОСОБА_9 запропонував пройти тест на виявлення ознак алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Алкотестер 6810» та повідомив про порушення ним п. 29.9 а та пункту 2.1 а «Правил дорожнього руху», та складання в подальшому відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі перевищення допустимої норми алкоголю в крові та постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В цей час, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не мав посвідчення водія, своїми діями вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєні ним адміністративні правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, та з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9 а та пункту 2.1 а «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно ОСОБА_4 адміністративного протоколу за порушення ним пункту 2.9 а «Правил дорожнього руху» та постанови про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.1. а Правил, близько 19 год. 10 хв. 15 січня 2020 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, що поліцейський СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 старший сержант поліції ОСОБА_9 є службовою особою органу Національної поліції України, оскільки він перебував в однострої, відрекомендувався та мав на форменому одязі нагрудний жетон, в посаді обов`язки якого входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати поліцейському СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 старшому сержанту поліцїі ОСОБА_9 неправомірну вигоду за не складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про адміністративне правопорушення.

При цьому, ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження поліцейського СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 старшого сержанта ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, в період з 19 год. 10 хв. по 19 год. 14 хв. продовжував висловлювати словесні пропозиції надання поліцейському СРПП Миронівського ВП ГУНП в Київській області № 3 старшому сержанту поліції ОСОБА_10 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

Після чого, злочинні дії ОСОБА_4 були припинені начальником СРПП № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , інспектором СРПП № 2 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 та поліцейським СРПП № 3 старшим сержантом ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у наданні службовій особі пропозиції неправомірної вигоди за не вчинення нею в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.

14 квітня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні виконуючим обов`язки начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Позицію свого підзахисного підтримав захисник ОСОБА_5 .

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину і погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочини у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 гривень.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст. 12 Кримінального кодексу України (в редакції ст. 12 Кримінального кодексу України, яка діє із 01.07.2020 є нетяжким злочином) відносився до злочинів середньої тяжкості та внаслідок його вчинення шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Відповідно до положень ст. ст. 468-469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладеною між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у разі відсутності потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, що і має місце у даному випадку.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України, має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеного на підставі угоди.

Суд приходить до переконання, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання підозрюваним узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Згідно приписів п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором в кримінальному провадженні - виконуючим обов`язки начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 квітня 2020 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - виконуючим обов`язки начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

3. На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд.

4. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом.

5. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1