Справа № 489/3052/19
Номер провадження 1-кп/489/351/20
У Х В А Л А
12 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, остання судимість: 30.03.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді від 21.08.2019 р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, у зв`язку із доведеністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України та існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Останній раз, ухвалою суду від 17.09.2020 р. вказаний запобіжний захід продовжено до 15.11.2020 р. включно, у зв`язку з доведеністю прокурором обставин існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та їх не зменшенням, а також не можливістю їх запобігання іншими запобіжними заходами.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися та неможливістю завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а захисником - клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу, за наслідками розгляду якого скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ст. 178 КПК України передбачено, що вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік і стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи вказане питання, вислухавши думку обвинуваченого, який підтримав клопотання захисника, суд вважає, що існуючі ризики, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неодноразовому продовженні такого запобіжного заходу, не зменшилися.

Наявність судимостей за вчинення аналогічних злочинів, вчинення кримінальних правопорушень в період іспитового строку, відсутність постійного місця роботи, як постійного та стабільного джерела доходу, вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Обставини переховування обвинуваченого після вчинення злочину, відсутність у нього постійного місця роботи і утриманців, доводять наявність ризику можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду.

На переконання суду, наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та свідчать про наявність та не зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд бере до уваги тяжкість злочинів та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, його репутацію, вік, стан здоров`я, а також наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, певних соціальних зв`язків, що однак, на думку суду, не може свідчити про достатність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу.
Крім того, більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання існуючим ризикам та з огляду на вказані підстави в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

При цьому, враховуючи, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою здійснити неможливо, та прокурором доведено, що обставини існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 2 місяці.

Також прийнявши до уваги доводи клопотання захисника про застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, з врахуванням вищенаведених обставин, суд не вважає ці доводи більш вагомими ніж наявність ризиків, яким необхідно запобігати.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.182 КПК України, у випадках, передбачених ч.3,4 ст.183 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.331, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 10.01.2021 р., включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження відкладено до 17.12.2020 р. на 14.30 год.

Ухвала може бути оскаржена через місцевий суд, шляхом подачі в 7-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Головуючий: ОСОБА_1