Провадження № 1-кс/344/3808/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в суд на бездіяльність слідчого, прокурора та зобов`язання вчинити дії.

На обґрунтування мотивів скарги вказано, що 16.06.2020 року Апеляційний суд скасував постанову про закриття кримінального провадження. На даний час жодний дій органами слідства не вчинено. Їй повинні бути виплачені прокуратурою кошти в сумі 300 000гривень за квартиру, а також вжити заходів повернення квартири.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала із мотивів, наведених в ній. Просила скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки є наявні спірні цивільно-правові відносини, в подальшому до суду подано слідчим клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в т.ч. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчий суддя в судовому засіданні з пояснень скаржника (в змісті скарги не зрозуміло викладено вимоги скаржника) з`ясувала суть самої скарги, що бездіяльність органів слідства полягає у не вчиненні ними слідчих дій, згідно вимог КПК України.

Згідно отриманого для огляду кримінального провадження №002378 від 13.08.2014р., вбачається, що заявниця ОСОБА_3 зверталась по факту наявності в неї копії ордеру на квартиру АДРЕСА_1 (1984 року, після смерті її матері) і після виїзду її на заробітки в РФ в 1990 році, повернувшись в 2009 році в м.Івано-Франківськ вона дізналась про те, що дана квартира їй не належить. Паспорт СРСР вона загубила, новий виготовила у 2009р..

Матеріали кримінального провадження містять також дані про те, що 27.06.1986 року ОСОБА_3 була знята з реєстраційного обліку в даній квартирі, дана квартира була надана іншим фізичним особам, а в подальшому проведено обмін квартир (рішення виконкому від 23.01.1991р.).

Постановою від 28.09.2014р. кримінальне провадження було закрите в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, ухвалою слідчого судді від 28.04.2020р. було відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, однак ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.06.2020р. ухвалу слідчого судді від 28.04.2020р. було скасовано, як наслідок скасовано постанову слідчого від 28.09.2014р.

Слідчі дії з 16.06.2020р. по 07.09.2020р. не проводились. Тому, доводи в цій частині скарги частково підтвердились.

Щодо інших доводів скаржника, зокрема і про виплату їй коштів органом прокуратури чи органом реєстраційної служби за вартість квартири, то такі є не обгрунованими.

Так, з скарги вбачається те, що, в ній відсутнє наведення достатніх ознак вчинення прокуратури кримінальних правопорушень як таких, тим більше в контексті наведених норм КК України, на які посилається скаржник. Зокрема, в ній взагалі не наведено дій чи бездіяльності прокуратури, що могли б свідчити про вчинення прокуратурою чи іншими органами злочинів, а наводяться обставини виконання ним своїх безпосередніх процесуальних обов`язків та щодо реалізації процесуальних прав.

Скаржником, не наводяться в скарзі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень конкретною фізичною чи юридичною особою, а зазначаються дії, які вона вважає неправомірними, тобто на думку суду вказане звернення є фактичною незгодою скаржника з процесуальними діями прокуратури, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони (дії) є злочинними.

Спір щодо повернення квартири, оскарження рішень та дій органів влади є цивільно-правовим спором, про що скаржниці роз`яснено.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу слідства та прокуратури та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати вжити заходів щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, надати правову оцінку та прийняти законне процесуальне рішення в передбачені КПК України строки.

В задоволенні решта вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1