Справа № 163/3217/20
Провадження № 1-кс/163/393/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Слідчий суддя Любомльського районного суду
Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотання інспектора сектору дізнання Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000121,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про викрадення невстановленими особами належних ОСОБА_4 номерних знаків НОМЕР_1 з автомобіля "ВАЗ 2108" шляхом проникнення на територію його господарства по АДРЕСА_1 і пошкодження транспортного засобу, що мало місце біля 22:00 години 21 листопада 2020 року.

27 листопада 2020 року під час проведення огляду речей ОСОБА_6 добровільно надав для огляду зазначене дізнавачем в клопотанні майно, яке було вилучене і визнане речовим доказом в цьому кримінальному провадженні.

На думку дізнавача, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки могло бу-ти набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди злочину; надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

В судовому засіданні дізнавач клопотання підтримала.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив повернути належні йому номерні знаки.

Володілець в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду не подав.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.357 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 листопада 2020 року за № 0000121, що підтверджено відповідним витягом.

Факт звернення ОСОБА_4 до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області з приводу викрадення номерних знаків підтверджено його заявою; ознаки можливого викрадення належних йому номерних знаків з транспортного засобу вбачаються з протоколу його допиту як потерпілого, письмових пояснень ОСОБА_6 .

Протоколом добровільної видачі та огляду речей стверджено факт добровільної видачі ОСОБА_6 двох номерних знаків НОМЕР_1 , які дізнавачем були вилучені.

Зазначене майно визнане речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, що стверджено постановою дізнавача від 27 листопада 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке дізнавач просить арештувати, має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи із встановлених обставин та положень чинного законодавства України, накладення арешту на номерні знаки із застосуванням найбільш обтяжливого способу арешту не відповідатиме вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки позбавить можливості ОСОБА_4 законно використовувати належний йому транспортний засіб.

У зв`язку з цим та для досягнення дієвості розслідування кримінального правопорушення вбачається за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження із забороною власнику права розпорядження номерними знаками.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 27 листопада 2020 року під час добровільної видачі ОСОБА_6 і огляду речей в приміщенні Любомльського ВП ГУНП у Волинській області два номерні знаки НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном.

В решті клопотання відмовити.

Накладення арешту без позбавлення права володіти та користуватись майном є підставою для його повернення законному власнику (володільцю).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошений о 08:20 годині 07 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1