Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/361/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника ФГ «Кривошея» адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги власника майна ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 04.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

Начальник сектору дізнання ОСОБА_9 , за згодою процесуального керівника у справі начальника Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження на підставі встановлених фактів.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03.03.2020 до чергової частини Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що громадянин ОСОБА_10 підробив підпис від імені його матері ОСОБА_11 у договорі оренди земельної ділянки загальною площею 16,97 га.

ОСОБА_7 є спадкоємцем спадкового майна - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16,9742га, кадастровий номер :02:000:0506 розташованої на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

В ході досудового розслідування було вилучено оригінали документів: оригінал договору оренди землі укладеного 22 березня 2017 року у с.Голубієвичі між фермерським господарством «Кривошея Л.Г.» та громадянкою ОСОБА_11 , предметом якого є передача в оренду ФГ «Кривошея Л.Г.» у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742га строком на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без права розірвання договору в односторонньому порядку.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 3210/3211/20-27 від 31.07.2020 підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» в договорі оренди землі від 22.березня 2017 укладеного у с. Голубієвичі, виконано не самою громадянкою ОСОБА_11 , а іншою особою.

Проведеним оглядом місця події 18.08.2020 за участю спеціаліста- землевпорядника Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області ОСОБА_12 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742га знаходиться у користуванні ФГ «Кривошея Л.Г.», на час проведення огляду встановлено, що на всій площі вказаної земельної ділянки розміщені сільськогосподарські рослини соняшнику.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність у накладені арешту та забороні користування, а також забороні розпоряджатися майном, оскільки його використання або розпорядження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 04.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Рішення мотивовано тим, що як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням прокурора, власник сільськогосподарської рослини соняшнику посіяної на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742 є фермерське господарство «Кривошея Л.Г.», яке і користується даною земельною ділянкою. Керівник вказаного господарства ОСОБА_10 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000040 від 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.358 КК України, а допитувався у якості свідка, а тому не є суб`єктом у розумінні ст. 170 КПК України на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебуває у користуванні юридичної особи немає.

Договір оренди землі від 22.03.2017 укладений між ОСОБА_11 та фермерським господарством «Кривошея Л.Г.» є діючий в судовому порядку не оскаржений, а тому слідчий суддя виходить із приписів ст.ст. 2, 116, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що беззаперечною підставою неправомірного користування ФГ «Кривошея Л.Г.», на думку слідчого і прокурора, для накладення арешту на земельну ділянку і посів на ній є висновок судово- почеркознавчої експертизи № 3210/3211/20-27 від 31.07.2020 в якому експерт ОСОБА_13 прийшов до висновку, що підпис у договорі оренди землі від 22.03.2017 виконано не самою ОСОБА_11 , а іншою особою. Разом з тим, з даного доказу не вбачається, що експерт був повідомлений, що проводить дослідження підпису померлої особи, а тому слідчий суддя не може прийняти його як допустимий доказ у даному кримінальному провадженні.

Виходячи із приписів п. 4 ст. 173 КПК України, у разу задоволення клопотання, слідчий суддя зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищезазначене клопотання подане начальником сектору дізнання ОСОБА_9 внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності дізнавачем та прокурором необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника (користувача), гарантованими законом, і призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності фермерського господарства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на земельну ділянку та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на земельну ділянку.

При цьому зазначив, що його мати ОСОБА_11 не підписувала договір оренди землі від 22.03.2017, та вважає, що її підпис було підроблено, а також те, що ФГ «Кривошея Л.Г.» незаконно користується земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати оскаржувану ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на земельну ділянку та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на земельну ділянку.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що під час досудового слідства так і під час судового розгляду справи про накладення арешту на майно, безпосередньо ОСОБА_10 не заперечував факт використання земельної ділянки померлої ОСОБА_11 , а також проведення на вказаній земельній ділянці сільськогосподарських робіт щодо вирощування урожаю технічної культури соняшника. Вказане підтверджується і проведеним ОМП від 18.08.2020. Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_10 на підставі підробленого договору оренди землі від 22.03.2017 з кадастровим номером

:02:000:0506 загальною площею 16, 9742га нібито укладеного з ОСОБА_11 строком на 25 років незаконно набув зазначену земельну ділянку, тому урожай соняшнику, який відповідно є похідним матеріальним об`єктом, а отже і являється майном, яке набуте кримінально протиправним шляхом у наслідок вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин у відношенню не тільки земельної ділянки, а і урожаю соняшника на ній, який набутий кримінально протиправним шляхом підлягає накладенню арешту. Крім того, вважаю, що слідчий суддя вийшов за межі розгляду клопотання про накладення арешту на майно, почав розгляд провадження по суті і наперед зробив висновок про недопустимість, як доказу, висновок почеркознавчої експертизи № 3210/3211/20-27 від 31.07.2020 щодо встановленого підробленого підпису від імені ОСОБА_11 . Підставою таких висновків стали припущення про неповідомлення експерта щодо дослідження підпису померлої особи. Натомість показання потерпілого ОСОБА_7 у провадженні та його заяву про підробку договору оренди від імені його покійної матері ОСОБА_11 строком на 25 років суд взагалі не взяв до уваги та необгрунтував чому послався на необхідність у проведені лише посмертної експертизи, а неоспорюваний та неспростований висновок вищевказаної почеркознавчої експертизи і показання ОСОБА_7 взагалі відкинув. Фактично у своєму рішенні суд вирішив наперед питання про доведеність чи недоведеність кримінальної відповідальності особи, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими. Що прямо заборонено кримінальним процесуальним законодавством під час розгляду клопотання про заходи забезпечення кримінального провадження.

Посилання суду на норми Цивільного законодавства України вважаю взагалі безпідставними. Так, статтею 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою У країни, цього Кодексу га інших законів України.

При цьому, згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. Отже, враховуючи зазначені положення кримінального процесуального законодавства, застосування у даному випадку норм цивільного законодавства, під час розгляду заходу забезпечення кримінального провадження, що стосується арешту майна в рамках кримінального провадження, являється повністю незаконним. Натомість слідчим суддею, були відкинуті усі надані прокурором докази, якими доведено необхідність у арешті майна, а також ризиків передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України. Таким чином, на підставі викладеного, ухвала слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2020 є незаконною та необгрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає - скасуванню.

Враховуючи доведені прокурором у кримінальному провадженні доказами обставини, які свідчать про необхідності у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16, 9742га на якій мається урожай технічної культури соняшник.

Заслухавши доповідача, власника земельної ділянки ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу та прокурора, прокурора який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , представника ФГ «Кривошея» адвоката ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали клопотання слідчого та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про арешт майна, у провадженні начальника сектору дізнання Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_9 перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000040 від 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Під час розслідування даного кримінального провадження начальник сектору дізнання ОСОБА_9 , за згодою процесуального керівника у справі начальника Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження на підставі встановлених фактів.

03.03.2020 до чергової частини Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що громадянин ОСОБА_10 підробив підпис від імені його матері ОСОБА_11 у договорі оренди земельної ділянки загальною площею 16,97 га.

ОСОБА_7 є спадкоємцем спадкового майна - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16,9742га, кадастровий номер :02:000:0506 розташованої на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

В ході досудового розслідування було вилучено оригінали документів: оригінал договору оренди землі укладеного 22 березня 2017 року між фермерським господарством «Кривошея Л.Г.» та громадянкою ОСОБА_11 , предметом якого є передача в оренду ФГ «Кривошея Л.Г.» у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742га строком на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без права розірвання договору в односторонньому порядку.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 3210/3211/20-27 від 31.07.2020 підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» в договорі оренди землі від 22.березня 2017 укладеного у с. Голубієвичі, виконано не самою громадянкою ОСОБА_11 , а іншою особою.

Проведеним оглядом місця події 18.08.2020 за участю спеціаліста- землевпорядника Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області ОСОБА_12 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742га. знаходиться у користуванні ФГ «Кривошея Л.Г.», на час проведення огляду встановлено, що на всій площі вказаної земельної ділянки розміщені сільськогосподарські рослини соняшнику.

Дослідивши обґрунтування клопотання слідчого, матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя повно, об`єктивно та неупереджено розглянув дане клопотання слідчого та дійшов правильного висновку, що як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням прокурора, власник сільськогосподарської рослини соняшнику посіяної на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742 є фермерське господарство «Кривошея Л.Г.», яке і користується даною земельною ділянкою.

Керівник вказаного господарства ОСОБА_10 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000040 від 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.358 КК України, а допитувався у якості свідка, а тому не є суб`єктом у розумінні ст. 170 КПК України на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебуває у користуванні юридичної особи немає.

Договір оренди землі від 22.03.2017 укладений між ОСОБА_11 та фермерським господарством «Кривошея Л.Г.» є діючий в судовому порядку не оскаржений, а тому слідчий суддя виходить із приписів ст.ст. 2, 116, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що беззаперечною підставою неправомірного користування ФГ «Кривошея Л.Г.», на думку слідчого і прокурора, для накладення арешту на земельну ділянку і посів на ній є висновок судової почеркознавчої експертизи № 3210/3211/20-27 від 31.07.2020 в якому експерт ОСОБА_13 прийшов до висновку, що підпис у договорі оренди землі від 22.03.2017 виконано не самою ОСОБА_11 , а іншою особою. Разом з тим, з даного доказу не вбачається, що експерт був повідомлений, що проводить дослідження підпису померлої особи, а тому слідчий суддя не може прийняти його як допустимий доказ у даному кримінальному провадженні.

Виходячи із приписів п. 4 ст. 173 КПК України, у разу задоволення клопотання, слідчий суддя зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищезазначене клопотання подане начальником сектору дізнання ОСОБА_9 внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності дізнавачем та прокурором необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника (користувача), гарантованими законом, і призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності фермерського господарства.

Слідчий суддя дослідивши докази, які надані до матеріалів клопотання дійшов правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на земельну ділянку.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , стосовно того, що його мати ОСОБА_11 не підписувала договір оренди землі від 22.03.2017, та вважає, що її підпис було підроблено, а також те, що ФГ «Кривошея Л.Г.» незаконно користується земельною ділянкою, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції в ухвалі зазначені обставини враховані та був наданий висновок, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Крім того, колегія суддів враховує розписку від 11.08.2016 про отримання грошових коштів у сумі 30 000 грн. ОСОБА_14 від ОСОБА_10 за оренду земельної ділянки ОСОБА_11 .

Доводи прокурора з приводу того, що враховуючи доведені прокурором у кримінальному провадженні доказами обставини, які свідчать про необхідності у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16, 9742га на якій мається урожай технічної культури соняшник, є необґрунтованими та безпідставними, спростовуються в ухвалі суду першої інстанції, а саме: як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням прокурора, власник сільськогосподарської рослини соняшнику посіяної на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0506 загальною площею 16,9742 є фермерське господарство «Кривошея Л.Г.», яке і користується даною земельною ділянкою. Керівник вказаного господарства ОСОБА_10 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000040 від 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.358 КК України, а допитувався у якості свідка, а тому не є суб`єктом у розумінні ст. 170 КПК України на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебуває у користуванні юридичної особи немає.

Договір оренди землі від 22.03.2017 укладений між ОСОБА_11 та фермерським господарством «Кривошея Л.Г.» є діючий в судовому порядку не оскаржений, а тому слідчий суддя виходить із приписів ст.ст. 2, 116, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що беззаперечною підставою неправомірного користування ФГ «Кривошея Л.Г.», на думку слідчого і прокурора, для накладення арешту на земельну ділянку і посів на ній є висновок судової почеркознавчої експертизи № 3210/3211/20-27 від 31.07.2020 в якому експерт ОСОБА_13 прийшов до висновку, що підпис у договорі оренди землі від 22.03.2017 виконано не самою ОСОБА_11 , а іншою особою. Разом з тим, з даного доказу не вбачається, що експерт був повідомлений, що проводить дослідження підпису померлої особи, а тому слідчий суддя не може прийняти його як допустимий доказ у даному кримінальному провадженні.

Виходячи із приписів п. 4 ст. 173 КПК України, у разу задоволення клопотання, слідчий суддя зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищезазначене клопотання подане начальником сектору дізнання ОСОБА_9 внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності дізнавачем та прокурором необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника (користувача), гарантованими законом, і призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності фермерського господарства.

Більше того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що вище вказана земельна ділянка не відповідає критеріям зазначених у ст. 98 КПК України. Крім того колегія суддів при цьому також враховує, що вказана земельна ділянка не визнана по кримінальну провадженню речовим доказом, що підтвердив у судовому засіданні прокурор.

Беручи до уваги вищевикладене колегія суддів доходить висновку що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в накладенні арешту на земельну ділянку, а тому доводи викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_7 та прокурора є необґрунтованими та безпідставними.

Порушень кримінального процесуального закону, які стали б підставою для скасування по суті правильно прийнятого рішення винесеного слідчим суддею колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 04.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4