УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0005584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,
в с т а н о в и в:
02 жовтня 2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого 31 серпня 2020 року в ході проведення огляду місця події ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме: - автомобіль марки Skoda, модель SUPERb ELEGANS, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі, рами НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_5 , ключ від запалювання автомобіля з брелком у кримінальному провадженні № 0005584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України
31 серпня 2020 року в ході проведення огляду місця події ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомобіль марки Skoda, модель SUPERb ELEGANS, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі, рами НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_5 , ключ від запалювання автомобіля з брелком.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який входить складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, підтримав клопотання з підстав у ньому наведених.
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.
Представник власника майна ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про накладення арешту на майно, посилаючись на те що вилучене майно не має жодного відношення у кримінальному провадженні та у даному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення.
Власник майна ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно, яке 31 серпня 2020 року було тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події, на яке прокурором планується накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0005584 від 22 липня 2020 року.
Більш того, матеріали клопотання не містять будь яких даних, які б документально підтверджували факт того, що тимчасово вилучене майно є доказом у кримінальному провадженні, а вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення чи набуті кримінально протиправним шляхом, у зв`язку з чим клопотання про застосування такого обмежувального заходу як арешт тимчасово вилученого майна 31 серпня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано прокурором до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого 31 серпня 2020 року під час проведення огляду місця події ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме: - автомобіль марки Skoda, модель SUPERb ELEGANS, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі, рами НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_5 , ключ від запалювання автомобіля з брелком у кримінальному провадженні № 0005584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України відмовити.
На ухвалу слідчогосудді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1