Провадження № 1-кп/761/1681/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 181 001 000 031 81 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 21.12.2007 вироком Березанського міського суду Київської області за ч.1 ст.187, ч. 2 ст.152, ч.3 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років, звільнений 08.08.2017 умовно-достроково з невідбутим терміном 3 місяці 3 дні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, зі зміненим обвинуваченням на ч.3 ст.15, ч. 2 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності подальшого застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків його неналежної процесуальної поведінки, оскільки останній може ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла підтримала позицію прокурора.

Захисник заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства вважаючи відсутніми ризики на які вказує прокурор.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, при цьому зазначив, що понад три роки утримується під вартою як обвинувачений за ч.2 ст.187 КК України, при цьому прокурор лише тепер змінює кваліфікацію злочину, що свідчить про безпідставність застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу. Крім того зазначив, що має постійне місце проживання, позитивно характеризується, у зв`язку з чим просив змінити відносно нього запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом при вирішенні зазначеного питання враховується дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, є раніше судимимою особою, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, що може бути чинником для прийняття спроб ухилитись від суду. Атому ризик щодо переховування від суду є цілком ймовірним.

Крім того суд враховує стадію розгляду даного кримінального провадження, де не допитано свідків, не досліджено інших доказів, а тому існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та потерпілу, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачена може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні та стороною захисту не доведено.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний запобіжний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченої судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, щодо наявності ризиків визначених ст.177 КПК України на які посилався прокурор, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду. При цьому суд уважає, що наявність постійного місця проживання та роботи у обвинуваченого не можуть в повній мірі бути стримуючим фактором в запобіганні вищевказаним ризикам.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни відносно обвинуваченого раніше застосованого запобіжного заходу.

З огляду на встановлені судом обставини є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 323, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 03.04.2021 включно.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 08.02.2021 о 10 год.

Суддя: