У Х В А Л А
30 листопада 2020 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
засудженої - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018,
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
05.11.2020 начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018.
В обґрунтування клопотання зазначено, що копія вироку стосовно ОСОБА_4 надійшла на виконання 24.01.2019. Засудженій були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки щодо їх невиконання, про що засуджена надала підписку.
Перебуваючи на обліку, засуджена допустила невиконання обов`язку, визначеного для неї судом, а саме: 04 грудня 2019 року та 17 червня 2020 року без поважної причини не з`явилася для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. За фактом порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням засудженою особою було надано письмове пояснення та винесено застереження у вигляді письмового попередження.
Після чого засуджена ОСОБА_4 продовжила порушувати встановлений судом обов`язок, а саме, 2 вересня 2020 року та 04 листопада 2020 року без поважної причини не з`явилася для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. За фактом порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням засудженою особою було надано письмове пояснення.
ОСОБА_4 була додатково ознайомлена з вимогами статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України.
На підставі викладеного, начальник відділу пробації вважає, що засуджена ухиляється від відбування покарання з випробуванням, про її антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.
Представник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області подав заяву, в якій просить розглянути подання за відсутності представника органу пробації, наполягає на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання.
Засуджена ОСОБА_4 просила у задоволенні клопотання відмовити.
У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
ЄСПЛ у справі «Лазаренко та інші проти України» постановив, що національними судами було порушено п. 1 ст. 6 конвенції, де визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Крім того, у цьому рішенні, ЄСПЛ виходив з того, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.
Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".
Враховуючи те, що , суд дійшов висновку про можливість розгляду подання за відсутності засудженого.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, особової справи стосовно ОСОБА_4 , суд дійшов наступного:
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.ї
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно вимог ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 за № 270/1560 (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.
З подання та матеріалів особової справи вбачається, що 24.01.2019 на виконання уповноваженого органу з питань пробації надійшла копія вироку стосовно ОСОБА_4 (а. 1-3 особової справи).
Засудженій ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки щодо їх невиконання, про що засуджена надала підписку (а. 12 особової справи).
Постановою від 20.02.2019 засудженій ОСОБА_4 було встановлено дні явки на реєстрацію кожна третя среда кожного місяця (а. 14 особової справи)
Із листа реєстрації вбачається, що ОСОБА_4 допустила неявку на реєстрацію 04.12.2019, 06.05.2020, 20.05.2020, 17.06.2020, 01.07.2020, 02.09.2020, 04.11.2020 (а. 15 особової справи)
Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, становить високий рівень, ОСОБА_4 не має готовності до зміни способу життя, відсутні конструктивні плани на майбутнє (а. 21-26, 46-51, 74-81, 103-105 особової справи)
З довідки КП "Комунальник" від 23.05.2019 за № 783 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На протязі всього часу проживання скарг зі сторони мешканців будинку та під`їзду, сусідів по квартирі не надходило. Існує заборгованість по сплаті житлово - комунальних послуг. Інших компрометуючих матеріалів не мають (а.с. 38 особової справи)
03.07.2019, 02.10.2020, 09.12.2019, 05.02.2020, 04.03.2020, 03.06.2020, 14.07.2020, 03.08.2020, 03.09.2020, 03.11.2020 засудженою ОСОБА_4 надано письмові пояснення про те, що з нею було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення скоєння правопорушень, а також про те, що вона попереджена, що у разі невиконання обов`язків, покладених на неї судом, стосовно неї будуть направлені до суду матеріали про скасування відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування покарання, призначеного судом (а. 42, 57, 63, 72, 83, 101, 116, 121, 132, 138 особової справи)
05.12.2019, 26.06.2020, 03.09.2020 здійснено виклики засудженої ОСОБА_4 до органу пробації (а. 62, 109, 131 особової справи)
З довідки директора КНП Слобожанська районна лікарня Зміївської районної ради Харківської області від 02.01.2019 № 05 та від 14.02.2020 за № 227 вбачається, що ОСОБА_4 у період з грудня 2019 року по теперішній час за медичною допомогою не зверталася та не перебувала на стаціонарному лікуванні (а. 68, 82 особової справи)
04.03.2020 заступником органу пробації ОСОБА_4 оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання (а.с. 84 особової справи)
Постановою заступника начальника органу пробації від 01.04.2020 ОСОБА_4 встановлено з`являтися на реєстрацію до органу першу та третю середу кожного місяця (а. 93 особової справи)
Таким чином, судом встановлено, що поведінка ОСОБА_4 свідчить про небажання останньої стати на шлях виправлення.
ОСОБА_4 було обізнана про те, що в Зміївському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області перебуває на виконанні вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018, письмово попереджена про те, що у разі подальшого невиконання покладених на неї судом обов`язків, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування призначеного судом покарання, однак не виконала обов`язків, покладених на неї судом.
Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
За таких обставин, подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-
Клопотання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018 ОСОБА_4 - задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.12.2018 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту її затримання.
Після затримання ОСОБА_4 направити до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".
Ухвалу направити для виконання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено о 14 год 00 хв 30.11.2020.
Суддя: