Справа № 639/5733/20
Провадження № 1-кп/639/591/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 17.07.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000047за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у ДНЗ «Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості», 3 курс, денна форма навчання,група АС-83, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_7 30.06.2020 приблизно о 15 годині знаходився біля будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гостинна, 34, де помітив раніше йому знайому малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала в руці належний їй мобільний телефон.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою мобільним телефоном малолітньої ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 спочатку, маючи на меті викликати у ОСОБА_4 впевненість щодо щирості своїх намірів, попросив дати йому її мобільний телефон, буцімто для того, щоб зателефонувати своєму знайомому та забрати у того мобільний телефон, який він начебто залишив у нього напередодні. Надалі, ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, та, цілком і повністю довіряючи ОСОБА_7 , добровільно віддала йому свій мобільний телефон.

У свою чергу ОСОБА_7 , заволодівши мобільним телефоном «Samsung» Galaxy A10S», попросив дозволу у ОСОБА_4 піти пошукати свого приятеля, залишивши мобільний телефон у себе в тимчасове користування. У відповідь на це ОСОБА_4 погодилась з його проханням. В подальшому, ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, а також психологічний стан малолітньої ОСОБА_4 , яка, будучи введеною ним в оману, не здогадувалася і не передбачала можливого обману з його боку, звернувши на свою користь майно малолітньої, не маючи наміру на його повернення останній, прослідував з ним в район розташування вул. Вагонної м.Харкова.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного заволодіння мобільним телефоном малолітньої ОСОБА_4 шляхом обману, який полягає у повідомленні останній неправдивих відомостей про необхідність здійснення дзвінка з належного їй мобільного телефону, а також в обіцянні повернути вказане майно після зустрічі зі своїм приятелем, повідомлення яких мало суттєве значення для поведінки потерпілої, яка довірливо віддала йому в тимчасове користування свій мобільний телефон.

Крім того, ОСОБА_7 діяв також шляхом зловживання довірою, яке виразилося у недобросовісному використанні ним довіри з боку потерпілої, оскільки він для заволодіння її майном, використав особливі довірчі стосунки, які склалися раніше внаслідок особистого знайомства та дружніх зв`язків між ним і володільцем майна, тобто малолітньою ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_7 , нехтуючи тією обставиною, що ОСОБА_4 є малолітньою особою, про що йому достовірно було відомо, звернувши на свою користь її мобільний телефон, в подальшому не повернув його потерпілій та розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав малолітній потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2200 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №6/1684СЕ-20 від 21.07.2020.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом. Суду показав, що дійсно 30.06.2020 він підійшов до його знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і попросив у останньої телефон Samsung синього кольору, щоб зателефонувати ОСОБА_11 , а потім, попросив ОСОБА_12 піти пошукати товариша з її телефоном. Катерина йому це дозволила і він згодом пішов у ломбард і здав вказаний телефон, гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється. Зобов`язується відшкодувати спричинену потерпілій матеріальну шкоду.

Показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні та щире каяття, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є студентом Державного навчального закладу «Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості», за місцем навчання характеризується посередньо, його майновий стан та вік.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і досягнення цілей покарання щодо нього в цілому можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 100 КК України.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід до ОСОБА_7 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1684СЕ-20 від 21.07.2020 у розмірі 490 (шістсот п`ятдесят три) грн 35 коп. стягнути з ОСОБА_7 ,а у разі відсутності у нього заробітку (доходу) з його законного представника ОСОБА_8 на користь держави (к/п а.с. 42).

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- диск DVD-R із відеозаписами (к/п а.с. 50) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1