ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
(1-кс/643/3353/20) Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1500/20
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого- ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря- ОСОБА_5 ,
прокурора- ОСОБА_6 ,
підозрюваного- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2020 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002935 від 05.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2020 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002935 від 05.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки: не залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 до 06:00; прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування; не покидати м. Харків та Харківську область без відома та дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватись з свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 у межах строків досудового розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Зокрема, слідчим суддею не надано оцінки даним щодо особи ОСОБА_7 та не зазначено про посилання слідчого в клопотанні на ці факти. Так, суд зазначає лише про посилання слідчого на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, незважаючи на те, що слідчим зазначались й інші суттєві обставини, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, за який законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; фактично ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має; раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі та продовжує злочинну діяльність; новий злочин вчинено ОСОБА_7 протягом року після звільнення та через два місяці після закінчення терміну умовно-дострокового звільнення, що характеризує його як особу, схильну до вчинення злочинів; злочин вчинено в групі з іншою особою та до його вчинення вони готувались; ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків та утриманців.

Зауважує, що вказані факти доводять обставини, передбачені частиною 1 статті 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на те, що фактичні обставини справи, відомості про особу підозрюваного, характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК України та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні клопотання органу досудового розслідування та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, взявши до уваги дані, що характеризують особистість підозрюваного, врахувавши відношення підозрюваного до скоєного, кваліфікацію кримінального правопорушення та конкретні обставини його скоєння, вважав, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а перелічені ризики переховування від органу розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів, не можна виключати, оскільки санкція інкримінованої підозрюваному статті передбачає покарання до 6 років позбавлення волі. Разом з тим, на думку слідчого судді, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має певні соціальні зв`язки, на утриманні має неповнолітню дитину, свою матір, бабусю, неофіційно працює, тобто має джерело доходу та вбачав можливість застосування до останнього такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002935 від 05.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України.

16.07.2020 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з огляду на те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам, погоджується й апеляційний суд.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо доцільності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах судового провадження.

За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2020 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: