справа № 208/8635/18
№ провадження 1-кс/208/1373/20
УХВАЛА
Іменем України
06 серпня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою потерпілої ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вчинити певну дію в межах кримінального провадження № 0001136 від 13.07.2018 року за ч. 1 ст. 140 КК України, -
встановив:
До слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла вказана скарга потерпілої ОСОБА_2 , згідно якої, вона прохає зобов`язати Кам`янський ВП ГУНП в Дніпропетровській області надіслати їй за місцем мешкання копію судово-медичної експертизи № 63, яка знаходиться матеріалах кримінального провадження.
На обгрунтування скарги зазначає, що в провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001136 від 13.07.2018 року, в якому вона мала статус потерпілої, її чоловік, ОСОБА_3 , з огляду на стан здоров`я потерпілої, залишав у скриньці Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви від її імені про видачу копії судово-медичної експертизи № 63, зазначає, що слідчий в телефонній розмові відмовився надавати копію означеного висновку експерта, потерпіла вважає, що висновок сфальсифікований.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування та зобов`язання органу досудового розслідування надіслати за місцем мешкання потерпілої копію висновку експерта означеним переліком не охоплюється.
Також слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Положеннями ст. 221 КПК України слідчому або прокурору не встановлений будь-який імперативний строк надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення за відповідним клопотанням повністю або частково, тому, не можна вважати підставою відкриття провадження за скаргою положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України (нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий або прокурор зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк) оскільки, як зазначено, сторона обвинувачення не зобов`язана вчинити цю процесуальну дію у визначений кримінальним процесуальним законом строк.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, відмова у відкритті провадження за скаргою з підстав неможливості її розгляду слідчим суддею не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Керуючись викладеним та ст. 22, 26, 221, 223, 303, 304 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою потерпілої ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вчинити певну дію в межах кримінального провадження № 0001136 від 13.07.2018 року за ч. 1 ст. 140 КК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1