ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 647/1520/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/47/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
25 січня 2021 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000270 за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16.09.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Атбасар Акмолінської області Казахстану, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Вирішено питання щодо речового доказу.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 10.05.2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , умисно, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів правою рукою наніс не менше одного удару молотком в область лівої долоні потерпілого ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої кисті, яка за висновком експерта № 28 від 05.06.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що тілесні ушкодження, заподіяні потерпілому, не можуть відноситись до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають скороминущі наслідки, а відтак суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, зокрема, щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_7 , а саме вчинення ним більш тяжкого злочину. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок щодо ОСОБА_7 не оскаржується.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Прокурор ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.
ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали письмові заперечення на апеляційну скаргу, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вважаючи її такою, що побудована на припущеннях.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадженнята доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Мотиви Суду.
Згідно з ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Згідно із ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до обвинувального акту № 0000270 за обвинуваченням ОСОБА_7 дії останнього кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В ході судового розгляду прокурором змінено формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 та викладено його в наступній редакції:

ОСОБА_7 10.05.2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_1 , котрий належить ОСОБА_8 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів правою рукою наніс не менше одного удару молотком в область лівої долоні потерпілого ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої кисті, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 28 від 05.06.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я.

При цьому, зазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до матеріалів провадження, прокурор в суді першої інстанції підтримав державне обвинувачення та вважав правильною кваліфікацію дії Богуцького за ч.1 ст. 125 КК України.

Тобто прокурором послідовно увесь час підтримувалась саме така кваліфікація, а саме за ч.1 ст. 125 КК України.

В той же час, в апеляційній скарзі прокурор вказує, що суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадження, зокрема, щодо неправильної кваліфікації дії ОСОБА_7 , а саме вчинення ним більш тяжкого злочину.

Такі доводи апеляційної скарги не можна визнати спроможними з огляду на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції проводився в межах саме висунутого прокурором обвинувачення відповідно до обвинувального акта, в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення дій ОСОБА_7 прокурор обвинувачення не змінював, а суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 415 суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; 6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Разом з цим, апеляційна скарга не містить обґрунтувань порушення судом першої інстанції п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, які стали б підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено істотних порушень судом першої інстанції під час судового розгляду та вимог ст.ст.370, 374 КПК, які перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване судове рішення та як наслідок призвели до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому безумовних підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_7 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції згідно зі ст.415 КПК України не вбачається.

Таким чином, колегія суддів вважає , що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_7 без зміни.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16.09.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4