Справа № 509/5377/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області скаргу скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27.10.2020 року звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 01.10.2020 року в кримінальному провадженні №0001337 від 19.09.2020 року.

Свою скаргу обгрунтовує тим, що він являється батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За ухвалою суду були внесені відомості до ЄРДР за №0001337 від 19.09.2020 року з попередньою правовою кваліфікацією ст.126-1 КК України, щодо домашнього насильства відносно малолітньої ОСОБА_5 .

20.09.2020 року ОСОБА_3 надіслав електронною поштою заяву (клопотання) про залучення його до даного кримінального провадження як потерпілого, оскільки постраждала особа є його неповнолітньою донькою.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 01.10.2020 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим з тих підстав, що насилля було вчинено відносно його доньки, а не відносно нього.

ОСОБА_3 вважає вказану постанову слідчого протиправною, оскільки відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України якщо особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви про залучення як потерпілого, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_3 та слідчий не з`явились по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001337 від 18.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, щодо систематичного домашнього насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_5 з боку ОСОБА_6 .

Із заявою про вчинення даного кримінального правопорушення звертався ОСОБА_3 в інтересах його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 .

На звернення заявника ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в даному кримінальному провадженні від 20.09.2020 року слідчим Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 01.10.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим з тих підстав, що ОСОБА_3 у своїй заяві виклав обставини, з яких вбачається, що відносно нього особисто ніхто не вчиняв домашнього насильства, не надав жодних підтверджень спричинення йому особисто будь-якої шкоди, а тому бути потерпілим в кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, він не може.

Так, положеннями ст.126-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

З поданої скарги та доданих матеріалів не вбачається наявність будь-яких підтверджень спричинення ОСОБА_3 систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо нього особисто з боку будь-яких осіб.

Натомість, вбачається, що домашнє насильство вчинялось відносно неповнолітньої доньки скаржника ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 44 КПК України про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

З вищезазначених норм діючого кримінально-процесуального законодавства України вбачається, що ОСОБА_3 , звертаючись із заявою про вчинення кримінального правопорушення, діяв в інтересах своєї неповнолітньої доньки, як її законний представник в розумінні ст. 59 КПК України.

Посилання ОСОБА_3 на ч.6 ст. 55 КПК України в частині його твердження, що він є потерпілим в даному кримінальному провадженні, оскільки його донька перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки неповнолітній вік особи не підпадає під ознаки стану особи, який унеможливлює подання нею заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необгрунтованість скарги ОСОБА_3 , а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 59, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1