Справа № 711/3111/19
У Х В А Л А

18 грудня 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча - ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглядаючи матеріали кримінального провадження № 0000797 стосовно обвинувачення ОСОБА_5 , уродженця с. Франківка Чорнобаївського району Черкаської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_6 ,
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисники ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в:
1.У провадженні Вищого антикорупційного суду (далі суд) перебуває зазначене кримінальне провадження.
2.У судове засідання, призначене на 18 грудня 2020 року, було здійснено виклик свідка сторони захисту ОСОБА_10 , який не прибув до суду.
3.Захисник ОСОБА_9 просив суд здійснити повторний виклик свідка ОСОБА_10 .

4.Прокурор ОСОБА_6 також вважав за можливе здійснити повторний виклик зазначеного свідка, поважність причин неявки якого встановити в наступному судовому засіданні.

5.Заслухавши думки учасників судового провадження, суд виходить із наступного.
6.Свідок ОСОБА_10 був належним чином повідомлений про призначене судове засідання, що підтверджується телефонограмою, складеною та підписаною секретарем судового засідання, згідно з якою 04 грудня 2020 року здійснено виклик по телефону свідка у судове засідання на 18 грудня 2020 року, із повідомленням дати, часу та місця судового засідання /а.с. 61, т. 9/.
7.Однак, на виклик суду вказаний свідок не з`явився. При цьому, перед початком судового засідання, в яке мав прибути свідок, після встановлення його неприбуття, секретар судового засідання зателефонувала свідку з метою з`ясування причин неявки, на що останній повідомив про перебування на самоізоляції.
8.Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
9.Відповідно до ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
10.Посилання свідка ОСОБА_10 на неможливість прибуття у судове засідання через самоізоляцію не ґрунтується на вимогах закону. Адже згідно із ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу.
11.Таким чином, кримінальне провадження здійснюється з урахуванням підзаконних нормативно-правових актів тільки, якщо вони відповідають вимогам КПК України.

12.Поважні причини неприбуття особи на виклик визначені у ст. 138 КПК України. За змістом п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК України перелік таких обставин є невиключним, однак такі обставини повинні об`єктивно унеможливлювати з`явлення особи на виклик.

13.Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року № 641, самоізоляції підлягають особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування; особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом COVID-19 в легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації; особи, що перетинають державний кордон та прибули з держави або є громадянами (підданими) держав із значним поширенням COVID-19.

14.Однак свідок не надав підтвердження зазначеному, з огляду на що, суд доходить висновку, що обставини, які б об`єктивно унеможливлювали з`явлення свідка ОСОБА_10 на виклик у судове засідання 18 грудня 2020 року, відсутні, а тому причини його неявки суд визнає неповажними.

15.Таким чином, ОСОБА_10 , будучи обізнаним про свій обов`язок прибути за викликом до суду, належним чином повідомленим про судове засідання 18 грудня 2020 року, до нього не прибув з неповажних причин. Зазначене згідно з ст. 139, 142 КПК України є підставою для постановлення ухвали про застосування приводу.
16.При цьому, привід є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).
17.Водночас, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
18.Так, КПК України не встановлює обмежень щодо застосування приводу відносно ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
19.Застосування приводу до особи є втручанням у її право на вільне пересування. На переконання суду, потреби кримінального провадження виправдовують таке втручання у права свідка ОСОБА_10 , оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України). При цьому, такі завдання можуть бути забезпечені тільки шляхом, зокрема, безпосереднього допиту свідка ОСОБА_10 або встановлення неможливості його допиту тільки після неприбуття на виклик та проведення необхідних заходів розшуку. Свідок викликався у встановленому КПК України порядку в судове засідання, до нього не прибув. Таким чином, завдання забезпечення безпосереднього допиту свідка судом або встановлення підстав для неможливості зазначеного, а звідси і завдання кримінального провадження можуть бути забезпечені, наразі, шляхом примусового супроводження свідка в судове засідання. Інших процесуальних можливостей досягнення зазначеного КПК України не передбачає.
20.Отже, з метою забезпечення дієвості судового провадження та дотримання розумних строків судового провадження, судом встановлені підстави для застосування приводу до свідка ОСОБА_10 .
21.Відповідно до ч. 1 ст. 143 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Національного антикорупційного бюро України або Державного бюро розслідувань. З огляду на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні завершувало Національне антикорупційне бюро України, суд доручає здійснення приводу відповідному органу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 131, 132, 138-143, 327, 371, 372, 375, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Здійснити привід свідка ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) в судове засідання, яке відбудеться 22 грудня 2020 року о 10 год 00 хв.

Здійснення приводу доручити Національному антикорупційному бюро України.

У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно направити для виконання Національному антикорупційному бюро України для організації виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1