КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 (в ухвалі слідчого суді Олеговича), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі В`язівок Городищенського району Черкаської області, є громадянином України, працює водієм ТОВ «АВТО-ЛОГІСТИКС-КОМПЛЕКС», має на утримання двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 (в ухвалі слідчого суді ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, до 16 грудня 2020 року.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею враховані доводи, наведені стороною захисту щодо особи підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, проте встановлені органом досудового розслідування обставини підозри у вчиненні тяжкого злочину свідчать, що продовжує існувати раніше заявлений ризик - можливість незаконно впливати на свідків і наведені стороною захисту дані про визнання підозрюваним вини не гарантують запобігання встановленому ризику. На підставі викладеного слідчий суддя прийшов до переконання, що доводи прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованими.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в задоволені клопотання слідчого відмовити та застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема - домашній арешт.

На думку сторони захисту оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права та є необґрунтованою.
Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні відсутні. Під час розгляду справи слідчим суддею, стороною обвинувачення не було надано детального обгрунтування ризиків та не проведено належним чином їх аналіз.
Стверджує, що на даний час відпали будь-які ризики зазначені в ч.1 ст. 177 КІІК України, оскільки ОСОБА_6 не має будь-якого наміру переховуватися від суду. Також ОСОБА_6 не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, захисник вказує, що слідчим суддею не було розглянуто можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, як вказує апелянт, ОСОБА_6 має на утримані малолітніх дітей п`яти і трьох років, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000788 від 22 серпня 2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
22 серпня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

24 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20жовтня 2020 рокувключно.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020року продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до чотирьох місяців.
13 жовтня 2020 року слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 строк тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, до 16 грудня 2020 року.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.
Також, слідчий суддя суду першої інстанції ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні призначено та не ще не завершено проведення судово-медичної експертизи по встановленню ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих малолітнім ОСОБА_10 .
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, те, що злочин було вчинено у стані алкогольного сп`яніння, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Що стосується зазначення в ухвалі слідчого судді по батькові ОСОБА_6 « ОСОБА_9 » замість правильного « ОСОБА_11 », то вказане є технічною помилкою, яка підлягає виправленню у встановленою законом порядку та не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням в цілому вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що не тягнуть за собою скасування судового рішення, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 (в ухвалі слідчого суді ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, до 16 грудня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5850/2020
Єдиний унікальний номер 761/32662/20
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1