ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 572/1861/18

15 січня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі колегії:

головуючий суддя ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 07 квітня 2018 року приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину «Хуторок», що розташований по вул. Набережна, 71 в с. Тріскині Сарненського району Рівненської області, діючи умисно, з мотивів помсти ОСОБА_10 , який напередодні наніс ОСОБА_8 два удари відкритою долонею руки по обличчю, після закриття магазину, помітив біля зазначеного закладу торгівлі брата останнього ОСОБА_11 та з метою протиправно позбавити його життя, завдав не менше двох ударів скляними пляшками та одного удару каменем по голові потерпілого, в результаті чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді забійно рубленої (ненаскрізної) рани тім`яної ділянки волосистої частини голови посередині з крововиливами в м`які тканини голови, забою м`яких тканин, синця лівої вушно завушної ділянки з дрібними та не глибокими зсадненими ранками, двох забійних ран (що близько розташовані), переднє скроневої ділянки (обличчя) зліва, скроневої ділянки (з незначним переходом на тім`яну волосисту частину голови) зліва, з крововиливами в м`які тканини голови зліва, вдавленого та обмеженого перелому луски лівої скроневої кістки з зовнішньою частиною великого крила клиновидної кістки та нижньої частини лівої тім`яної кістки, з ушкодженням твердої мозкової оболонки в ділянці цього перелому, з частковим роздрібненням речовини головного мозку в ділянці лівої гемісфери, масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, внаслідок яких ОСОБА_11 помер. Згідно висновку судово медичної експертизи, ці тілесні ушкодження в своїй сукупності (щодо живих осіб) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_11 ..

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та повідомив суду, що будь-яких тілесних ушкоджень покійному ОСОБА_11 не наносив. Ввечері 7 квітня 2018 року він перебував в магазині «Хуторок», де було багато людей, в тому числі покійний і його брат. Він спілкувався з присутніми в магазині та вживав там пиво. В один з моментів ОСОБА_12 вдарив його по потилиці. Потім знову продовжував розмовляти з присутніми та вживати пиво. Коли магазин закрився люди стали розходитися. Біля магазину залишилися ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та сам ОСОБА_14 . Вони розмовляли, а потім захотіли послухати музику. ОСОБА_8 пішов додому, щоб взяти телефон. Його будинок був зачинений і він побув вдома приблизно 15 хвилин. Вернувшись до магазину побачив, що на лавці спить ОСОБА_13 , а ОСОБА_11 лежав біля лавки в балаклаві. Коли зняв з нього балаклаву, то почув мокре на руках. Потім витер руки об свою сорочку. Також бачив на землі розбиті пляшки та камінь. Поліцію про те, що виявив побитого ОСОБА_11 він не повідомляв, оскільки злякався і запанікував. Після цього він пішов додому, а потім на смітник, де спалив сорочку. Вернувшись додому побачив, що є вже його матір, яка сварилася з ним, що пізно ходить. На другий день приблизно о 12 годині до нього додому приїхали працівники поліції, які сказали, що ОСОБА_15 загинув. Йому запропонували одягнутися і поїхати з ними. Коли приїхали до магазину, то побачив, що покійний був навприсядки біля лавки. Працівники поліції запропонували йому показати одяг в якому він був вчора. Питали його де сорочка, але він не сказав, що спалив. Щоб розшукати сорочку поїхали до нього додому. Перебуваючи з поліцейським в сараї ОСОБА_8 признався, що вчора ввечері був біля магазину. Поліцейський запропонував йому признатися, що це він вбив. Він відмовлявся і поліцейський став його бити. Після цього ОСОБА_8 сказав, що скаже все, що їм треба. Потім він признався,що спалив сорочку і привів до місця, де її спалював. Поліцейський погрожував йому, що з ним може бути розправа. Також сказав, що якщо ОСОБА_14 признається, йому нічого не буде, а лише побуде в психлікарні в Орловці приблизно рік. Після цього він погодився визнати вину у вбивстві ОСОБА_11 . Пізніше його повезли в поліцію в ОСОБА_16 . Там йому запропонували все розказати на камеру, на що він погодився та розповів, що вбив ОСОБА_11 з помсти, що брат покійного його вдарив. Ввечері його завезли в лікарню, де у нього на тілі були виявлені сліди тілесних ушкоджень. Пізніше під диктовку поліцейського він написав заяву, що тілесні ушкодження отримав під час сільськогосподарських робіт. Поліцейські запропонували йому все показати і розказати під час відтворення обставин події. Він на це погодився і під час слідчого експерименту розповів, що це він вбив ОСОБА_11 .. Про обставини вчинення злочину з поліцейськими він не обговорював. Йому ніхто не розказував, які у покійного були тілесні ушкодження і він про нанесення тілесних ушкоджень розповідав так як думав, побачивши биті пляшки та камінь. Під час проведення судово-психіатричної експертизи експерту чоловіку він розповідав, що це він вбив. У розмові з експертом жінкою він сказав, що це не він вбивав, однак, не пояснив чого змінив показання. Покійному він будь-яких ударів не наносив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інримінованого йому злочину доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_6 показала, що 8 квітня 2018 року їй повідомили, що знайшли вбитого брата ОСОБА_11 , який був учасником АТО. Брат був спокійний та неконфліктний.

Свідок ОСОБА_17 показав, що ввечері прийшов до магазину випити пива. Пізніше до магазину прийшов ОСОБА_8 , який був випивший і чіплявся до присутніх, в тому числі і до нього з приводу його дій ще в шкільні роки. Щоб заспокоїти ОСОБА_18 дав йому ляпаса. Коли свідок вийшов на вулицю до нього підійшов ОСОБА_14 з пляшкою і сказав, що сьогодні або я або ти живим не прийде до хати. На це свідок дав йому ляпаса. Назарець був одягнутий в чорних штанях, в темній сорочці та в тапочках. Також показав, що ОСОБА_14 просив інших щоб побили свідка. Востаннє бачив ОСОБА_8 на лавці біля магазину, де залишалося ще 5 осіб, в тому числі ОСОБА_11 . На другий день ОСОБА_14 був одягнутий в інший одяг. Він визнавав, що це він вчинив вбивство та показував місце, де спалив сорочку.

Свідок ОСОБА_19 показав, що коли уже було темно, він з ОСОБА_20 підійшли до магазину. Ззаду магазину побачили ОСОБА_14 . Він підійшов до них і сказав, що до нього чіпляються та просив допомогти. Потім вони зайшли в магазин, побули там деякий час, а коли виходили, то побачили, що біля магазину були серед інших ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , які сиділи на лавочці.

Свідок ОСОБА_10 показав, що коли зайшов в магазин, то побачив, що ОСОБА_8 пяний і поводив себе неадекватно. Під час конфлікту з ним він дав ОСОБА_8 два ляпаси. Коли він йшов до дому, то ОСОБА_21 ще залишився біля магазину.

Свідок ОСОБА_22 показав, що коли прийшов у магазин, то зустрів там ОСОБА_8 , який був випивший і ходив з пляшкою пива. Він запитав чи свідок заступиться за нього, нащо той відповів ти пяний іди додому. Також показав, що був статистом при проведенні слідчого експерименту. Назарець сам показував як напносив удари та говорив, що бив покійного пляшками, а потім каменем.

Свідок ОСОБА_23 показав, що коли був в магазині бачив ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .. По їх розмові зрозумів, що обидва були в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_24 показав, що в цей день ОСОБА_14 купляв у нього в магазині пиво і ходив біля магазину випивший. Коли закривав магазин приблизно о 21 годині бачив, що на лавочці залишилися сидіти серед інших ОСОБА_15 та ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_25 показав, що коли закривався магазин, біля нього залишилися він, ОСОБА_15 та ОСОБА_21 . Свідок запитав ОСОБА_14 чи піде він до бару, на що той відповів, що ні, і тоді свідок пішов. В цей час на лавці залишалися ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_26 показав, що на перший день Паски приблизно о 08-45 08-50 годин вранці він на велосипеді поїхав до магазину за сигаретами. Коли приїхав до магазину то побачив під лавкою багато крові, і лицем до лавки лежав ОСОБА_15 . Під лавкою був камінь в крові та розбите скло. Після цього він повідомив про подію поліцію.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 180-191) біля магазину «Хуторок» було виявлено труп ОСОБА_11 .. Також під час огляду було виявлено дві скляні пляшки з-під горілки, фрагменти скла, грунт, просякнутий речовиною бурого кольору, плями речовини бурого кольору на дерев`яній огорожі та камінь з нашаруванням речовини бурого кольору.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 197-199) в полі біля с. Тріскині Сарненського району Рівненської області було оглянуто місце, де ОСОБА_8 спалював свою сорочку та було вилучено залишки обвугленого одягу.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 205-210) на підставі заяви ОСОБА_8 про добровільну видачу було оглянуто та вилучено наступні речі, а саме: дві пари штанів, футболку, шкіряний пасок, гумові тапочки, картонну коробку для сірників зі слідами речовини бурого кольору, схожими на кров. Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду від 11.04.2018 року на це майно було накладено арешт.

Відповідно до протоколу огляду від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 231-237) було оглянуто труп ОСОБА_11 та було вилучено його одяг і відібрано зразки крові і волосся.

Із висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_27 (т. 1 а.с. 247-253) встановлено, що у покійного були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійно рубленої (ненаскрізної) рани тім`яної ділянки волосистої частини голови посередині з крововиливами в м`які тканини голови, забою м`яких тканин, синця лівої вушно завушної ділянки з дрібними та не глибокими зсадненими ранками, двох забійних ран (що близько розташовані), переднє скроневої ділянки (обличчя) зліва, скроневої ділянки (з незначним переходом на тім`яну волосисту частину голови) зліва, з крововиливами в м`які тканини голови злів, вдавленого та обмеженого перелому луски лівої скроневої кістки з зовнішньою частиною великого крила клиновидної кістки та нижньої частини лівої тім`яної кістки, з ушкодженням твердої мозкової оболонки в ділянці цього перелому, з частковим роздрібненням речовини головного мозку в ділянці лівої гемісфери, масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Дані тілесні ушкодження виникли від не менше як трьох травматичних дій твердим тупим предметом.

При цьому, причиною смерті ОСОБА_11 явилася важка відкрита черепно мозкова травма, відкритий перелом кісток основи та склепіння черепа, часткове роздрібнення речовини головного мозку (ліва півкуля, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку), що в короткий проміжок часу після отримання такого ушкодження зумовило розвиток мозкової коми, припинення функцій центральної нервової систем, зупинку серцевої діяльності та дихання, а ушкодженням, яке безпосередньо знаходиться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_11 є забійна рана скроневої ділянки (з незначним переходом на тім`яну волосисту частину голови) зліва, з крововиливами в м`які тканини голови зліва, вдавленого та обмеженого перелому луски лівої скроневої кістки з зовнішньою частиною великого крила клиновидної кістки та нижньої частини лівої тім`яної кістки, з ушкодженням твердої мозкової оболонки в ділянці цього перелому, з частковим роздрібненням речовини головного мозку в ділянці лівої гемісфери, масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку від отримання якого останній помер на місці події.

Як вбачається з висновків експерта № 2.2-68/18 від 15.05.2018 р. (т. 2 а.с. 91-94) та № 2.2-72/18 від 22.05.2018 р. (т. 2 а.с. 123-128) на представлених на експертизу об`єктах (сірниковій коробці, яку надав ОСОБА_8 та його одязі штани, шапка, тапочки) було виявлено кров походження якої від потерпілого ОСОБА_11 не виключається, а від ОСОБА_8 виключається.

Згідно висновку експерта № 223 (т. 2 а.с. 149-150) на представленому на дослідженні камені виявлено кров, яка може належати покійному ОСОБА_11 ..

Із висновку експерта № 54-к від 14.05.2018 р. (т. 2 а.с. 154-158) встановлено, що на шкіряному клапті скронево-тімяної ділянки зліва від трупа ОСОБА_11 виявлена одна забійна рана. Дана забійна рана спричинена внаслідок однієї травматичної дії твердим тупим знаряддям, яке має обмежену, заокруглену виступаючу контактуючу поверхню до якої примикають дві контактуючі поверхні у вигляді двохгранних ребер з різним ступенем заокругленості.

На шкіряному клапті з тімяної ділянки з правої сторони трупа ОСОБА_11 виявлена одна забійна рана. Дана забійна рана спричинена внаслідок однієї травматичної дії твердим тупим знаряддям, яке має обмежену контактуючу поверхню у вигляді двохгранного ребра.

Дані забійні рани могли виникнути внаслідок двох травматичних контактів з частинами каменю, представленого на експертизу, так як він має контактуючі поверхні з відповідними характеристиками.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 від 9 квітня 2018 року (т. 2 а.с. 187-192), останній продемонстрував обставини за яких було вчинено ним кримінальне правопорушення.

У висновку експерта № 58 + додаткова від 23 червня 2018 року (т. 2 а.с. 26-29) вказано, що можна вважати, що покази підозрюваного ОСОБА_8 дані ним під час слідчого експерименту, не суперечать судово-медичним даним за «механізмом виникнення» в частині заподіяння ним тілесних ушкоджень голови потерпілому ОСОБА_11 ..

Свій висновок експерт ОСОБА_28 підтвердила і під час судового засідання.

Посилання сторони захисту на те, що висновок експерта № 58+додаткова від 23 червня 2018 року суперечить висновку експерта № 54-к від 14.05.2018 р. суд відхиляє, оскільки, предмет дослідження у першій експертизі є більш широким і вказує усі виявлені тілесні ушкодження, а предметом дослідження другої експертизи є лише ті тілесні ушкодження, які були причиною смерті.

Стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 180-191) біля магазину «Хуторок», протоколу огляду місця події від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 197-199) (місця спалення сорочки), протоколу огляду добровільно виданих ОСОБА_8 речей від 08.04.2018 р (т. 1 а.с. 205-210) та протоколу огляду трупа ОСОБА_11 від 08.04.2018 р. (т. 1 а.с. 231-237) з тих підстав, що в наявних у сторони захисту копіях протоколів відсутні підписи окремих осіб, не вказано час початку і закінчення слідчої дії, містяться дописування та в одному з протоколів понятим є брат покійного ОСОБА_11 .. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 8.04.2018 р. (т. 1 а.с. 180-191) брат покійного ОСОБА_11 ОСОБА_10 в протоколі вказаний як присутній при проведенні огляду, що не заборонено законом. Щодо інших підстав, то суду не надано доказів походження доданий до клопотань копій протоколів. Суд ставить під сумнів, що ці копії були зроблені при відкритті матеріалів справи стороні захисту, оскільки, при відкритті не було подано жодних зауважень.

Суд також відхиляє клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами коробки сірників та одягу ОСОБА_8 .. Ці речі були добровільно надані стороні обвинувачення і на них ухвалою слідчого судді було накладено арешт. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Як вбачається з календаря квітня місяця 2018 року 9 квітня 2018 року був вихідним днем (перенесений з неділі 8 квітня вихідний). Клопотання слідчого було подано в перший робочий день 10 квітня 2018 року та розглянуто наступного дня. Таким чином, судом не встановлено порушень строків при зверненні слідчим з клопотанням про арешт майна, а тому відсутні підстави для визнання цих доказів недопустимими.

З цих же підстав суд також відхиляє і інші клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів, в яких підставою було несвоєчасне звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Оскільки судом відхилені клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події, протоколу огляду місця події (місця спалення сорочки), протоколу огляду добровільно виданих ОСОБА_8 речей та протоколу огляду трупа ОСОБА_11 , то не підлягають задоволенню і клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами висновки експертів № 2.2.-64/18, 2.2.-65/18, 2.2.-68/18, 2.2.-70/18, 2.2.-71/18, 2.2.-72/18, 2.2.-73/18, 223, так як ці клопотання ґрунтувалися на тому, що вищевказані протоколи є недопустимими доказами.

Стороною захисту також заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 від 9 квітня 2018 року з тих підстав, що він проведений після застосування до останнього психологічного та фізичного насильства та з порушенням чинного законодавства.

Щодо заяви обвинуваченого та його захисника про застосування відносно ОСОБА_8 недозволених методів працівниками поліції, які проводили слідчі дії та визнання у зв`язку із цим недопустимими доказів, суд звертає увагу на наступне.

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), у тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

З викладеного слідує, що забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень гарантованих статтями 27, 28 Конституції України прав людини є обов`язковим.

Разом з тим, обставини можливого нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень працівниками поліції були предметом судового розгляду.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду ОСОБА_29 у справі №572/948/18 за клопотанням слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_30 було призначено судово-медичну експертизу ОСОБА_8 .

Із висновку експерта №82+медичні документи від 09.04.2018 вбачається, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: 1. Кільцевидного синця передньої поверхні лівої половини грудної клітки в проекції ребра по парастернальній лінії (в діаметрі 2,0х2,5см). Вказане ушкодження клітки виникло внаслідок дії твердого предмета із «кільцевидним контуром», що не виключає дію «присоски кардіографа». Як тілесне ушкодження - не оцінюється. Може являтися «артефактом» … дії присоски кардіографа при контактуванні з «ніжною шкірою» людини (під час проведення пацієнту електрокардіограми). 2. Переривчастто-витягнутого синця грудної клітки справа. Вказане ушкодження виникло внаслідок травматичної дії тупим предметом із обмеженою (можливо - видовженою) контактуючою поверхнею (за різних умов). Це ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. (Згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Наказ МОЗ №6 від 07.01.1995 року). Термін заподіяння ушкоджень (враховуючи колір, нечіткість меж синця) може відповідати 08 квітня 2018 року (що не суперечить даті травмування, на яку вказував освідчуваний). При складанні висновку експертом також враховано довідку Сарненської ЦРЛ №1877 від 08.04.2018 та надану слідчим ОСОБА_31 заяву ОСОБА_8 від 08.04.2018, у якій останній вказує, що останньому не було нанесено жодних тілесних ушкоджень працівниками поліції 08.04.2018, а виявлені тілесні ушкодження останній отримав під час проходження кардіограми в Сарненській ЦРЛ та при виконанні робіт по місцю проживання.

ОСОБА_8 також висловлював судовому експерту при проведенні експертизи скарги на болі в ділянці грудної клітки справа та пояснював, що 08.04.2018 приблизно в обід до нього додому приїхали працівники поліції у формі, його два рази вдарив хтось із поліції кулаком по грудях.

Під час судового розгляду пояснення, надані ОСОБА_8 з приводу здійснення тиску з боку працівників поліції, мали нечіткий та непослідовний характер. Зокрема, початково ОСОБА_8 вказував, що працівник поліції, залишившись із ним наодинці, здійснював на нього психологічний тиск. В подальшому ОСОБА_8 вказував, що працівник поліції штовхнув його в груди, а надалі вказував про його побиття працівником поліції.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 не надав конкретних і послідовних пояснень, яким чином йому було завдано тілесних ушкоджень працівниками поліції.

Суд також враховує, що отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, проте вона не визначає критеріїв допустимості доказів, оскільки це питання вирішується перш за все внутрішнім правом і національними судами (справи «Шенк проти Швейцарії», заява № 10862/84, рішення від 12 липня 1988 року, § 45, 46; «Морейра Ферейра проти Португалії» (№ 2) [ВП], заява № 19867/12, рішення від 11 липня 2017 року;«Хеглас проти Республіки Чехія», заява № 5935/02, рішення від 01 березня 2007 року, § 84).

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням прав на захист.

Так з практики ЄСПЛ щодо використання як доказу в кримінальному провадженні результатів слідчого експерименту (або відтворення обстановки та обставин події за КПК 1960 року) вбачається, що ЄСПЛ підкреслює необхідність застосування процесуальних гарантій забезпечення справедливості процедури отримання доказів, у тому числі й гарантій дотримання прав особи, яка під час такої слідчої дії дає показання (в широкому змісті цього поняття). Широкий підхід щодо розуміння поняття «показання» покладений у підґрунтя правових позицій ЄСПЛ, який розглядає це поняття як будь-які відомості, що були надані особою та на які повинні поширюватися гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції.

У своїх рішеннях ЄСПЛ акцентує свою увагу на справедливості судового розгляду в цілому, критеріями чого є належна реалізація права підозрюваного на мовчання, права на захист, належне розслідування тверджень про те, що визнавальні показання отримано у незаконний спосіб.

Судом встановлено, що безпосередньо перед чи під час проведення слідчого експерименту 09.04.2018 жодного тиску працівниками поліції відносно ОСОБА_8 не здійснювалось. ОСОБА_8 було роз`яснено його права, зокрема, право не свідчити проти себе. Крім того, під час проведення слідчого експерименту був присутній захисник ОСОБА_8 , який також не висловлював жодних заперечень чи заяв щодо цього. Доказів іншого суду не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протоколу проведення слідчого експерименту від 09.04.2018 недопустимим доказом. Також, відсутні правові підстави для визнання недопустимим доказом заяви ОСОБА_8 від 08.04.2018, у якій останній вказує, що йому не було нанесено жодних тілесних ушкоджень працівниками поліції 08.04.2018, а виявлені тілесні ушкодження останній отримав під час проходження кардіограми в Сарненській ЦРЛ та при виконанні робіт по місцю проживання, оскільки остання надавалася експерту для проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 та є складовою частиною висновку експерта №82 від 09.04.2018.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за заявою ОСОБА_8 до ЄРДР за №0000102 від 05 червня 2018 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Досудове розслідування здійснюється слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованим у місті Хмельницькому. Постановою слідчого Третього слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому від 26.04.2020 було закрито кримінальне провадження №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськарйонного суду від 20.07.2020 у справі №686/32302/20 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 та скасовано постанову слідчого Третього слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницьку від 26.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України по факту можливого застосування відносно ОСОБА_8 насильства та примушування його зізнатись у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває понад два роки, підозра по даному кримінальному провадженню жодній особі не повідомлена.

За таких обставин суд вважає, що не здобуто доказів застовування насилля до ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 97/18 (т. 2 а.с. 161-69) ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В тимчасово-хворобливому стані не знаходився та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку не перебував. ОСОБА_8 з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку, спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також надавати про них відповідні показання. Тобто ОСОБА_8 є осудним і розумів значення своїх дій в момент вчинення та після них.

В судовому засіданні експерти ОСОБА_32 та ОСОБА_33 підтвердили свій висновок.

На запитання захисника обвинуваченого до судового експерта психолога ОСОБА_33 щодо встановлення при психологічному дослідженні важливого факту відмови ОСОБА_8 від попередніх самовикривальних показань експерт повідомила, що намагалася з`ясувати причини такої відмови, однак, ОСОБА_8 на дане питання не відреагував. Під час судового розгляду на запитання свого захисника про причину зміни показань в присутності психолога і чому не дав відповіді на поставлені нею запитання, ОСОБА_8 також фактично не відповів.

Враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, на думку суду, є сумнівним посилання обвинуваченого на те, що він погодився взяти на себе вину за вбивство в обмін на обіцянку про поміщення його в психіатричну лікарню на незначний строк. На думку суду психічно здорова людина не може не розуміти, що за вчинення особливо тяжкого злочину, яким є вбивство, прийдеться відповідати згідно кримінального закону.

Суд критично оцінює заперечення ОСОБА_8 стосовно того, що він даного злочину не вчиняв. Його показання в цій частині спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами і колегія суддів розцінює їх як позицію захисту та намір уникнути відповідальності.

Оцінивши подані сторонами кримінального провадження та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про винну особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнає вчинення злочину вперше.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, яке за розміром наближене до мінімального покарання, передбаченого законом, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Зявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування 100000 грн. матеріальної шкоди та 900000 грн. моральної шкоди підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення будь яких витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується потерпілим.

Враховуючи характер та обсяги фізичних і душевних страждань потерпілої внаслідок непоправної втрати рідного брата, тяжкість і невідворотність втрати, суттєвість змін в їх життєвих відносинах, та матереальне становище обвинуваченого, який не має постійного джерела доходу та будь-якого майна, позов в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає до часткового задоволення в сумі 200 000 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 24446,85 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 65, 66, 67, ч.1 ст.115 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 20 червня 2018 року. Включити в строк відбування покарання час перебування під вартою з моменту затримання 8 квітня 2018 року по 7 червня 2018 року.

Запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 200000 (двісті тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 24446 (двадцять чотири тисячі чотириста сорок шість) гривень 85 копійок витрат за проведення судових експертиз.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 11.04.2018 року скасувати.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- фрагменти скла від скляних бутилок на яких наявні залишки об`єктів ззовні схожих на волосся та речовина бурого кольору схожа на кров, дві скляні пляшки, ємкістю 0,5 л. з надписами «Green Day» та «П`яна хата», зразок ґрунту, просякнутий речовиною бурого кольору, зовні схожою на кров, контрольний зразок ґрунту, зіскоб з дерев`яної штахети огорожі, з речовиною бурого кольору, зовні схожою на кров, контрольний зіскоб з дерев`яної штахети огорожі, камінь з нашаруванням речовини бурого кольору, зовні схожою на кров, фрагмент спаленої тканини, картонну коробку для сірників Українська сірникова фабрика з надписом «Паті на хаті» з нашаруванням речовини бурого кольору, схожою на кров, одяг ОСОБА_11 , а саме: чоловічі штани, курточка камуфльованого кольору та кофта чорного кольору - знищити;

- шапку з надписом Columbia, спортивні штани фіолетового кольору, з надписом «Adidas»; футболку білого кольору, з надписом «78 Sparts», штани, темно-синього кольору, тапки резинові синього кольору, особистий зошит із записами, ДВД - диски в кількості п`яти штук, на яких містяться відеозаписи, із надписами «Ужаси випуск № 29», «Ужаси випуск №34», «HALLOWEEN», «Ужаси на екране 2011 - №8», «Психи маньяки» - - повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3