Справа № 366/2739/19
Провадження № 1-кп/366/43/20
В И Р О К
Іменем України
14 вересня 2020 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000051 від 01.02.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з не повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.01.2018 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де проживає його рідна сестра ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, скориставшись нагодою, поки за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав бувшу у використанні бензопилу марки Дніпро-М. Після цього, ОСОБА_7 , з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1806 гривень 47 копійок.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, в ніч з 13.02.2018 року на 14.02.2018 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , шляхом пошкодження вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , проникли до середини будинку, звідки таємно, з корисливих мотивів викрали наступні речі, а саме: телевізор марки Соні, вартістю 836 гривень 33 копійки; електричний чайник марки Домотек, вартістю 143 гривні; покривало розміром 200х200 см, вартість якого не встановлена; скляний графін, ємністю 1,5 л., вартістю 58 гривень 33 копійки; 8 стаканів, ємністю 200 гр., вартістю 5 гривень за стакан, на загальну суму 40 гривень; 19 фарфорових чашок, ємністю 150 гр., кожна вартістю 20 гривень, на загальну суму 380 гривень; пульт дистанційного керування до музичного центру Самсунг, вартістю 125 гривень; 7 чайних фарфорових тарілок, діаметром 15 см, вартістю 15 гривень кожна, на загальну суму 105 гривень; скляну тарілку для салату, вартістю 15 гривень; одну тарілку для соусу, вартість якої не встановлена; дорожню сумку, вартість, якої не встановлена, а всього викрали майна на загальну суму 1702 гривні 66 копійок, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, 14.05.2019 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , вживав спиртні напої разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Під час вживання спиртних напоїв та спілкування, в житловій кімнаті квартири, ОСОБА_7 помітив мобільний телефон марки Моторолла, моделі ХТ 1750 Мото С 1+8 ГБ, з картою пам`яті на 8 ГБ, який належав ОСОБА_10 , та який вирішив викрасти.
В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, дочекавшись доки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вийдуть на балкон на перекур, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки Моторолла, моделі ХТ 1750 Мото С 1+8 ГБ вартістю 1247 гривень 50 копійок, з картою пам`яті на 8 ГБ вартістю 92 гривні 50 копійок, який належав ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1340 гривень.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 03.02.2019 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , через незачинену хвіртку проник на подвір`я, після чого підійшов до автомобіля марки ВАЗ моделі 2101, блакитного кольору, який належить ОСОБА_13 , та відчинив багажне відділення, звідки таємно викрав бензиновий генератор марки Фірман модель СПГ 950, вартістю 1666 гривень 67 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочів визнав повністю, розкаявся, про фактичні обставини вчинення дав показання, як указано в описовій частині вироку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що ні прокурор, ні обвинувачений, ні захисник обвинуваченого, безпосередньо у суді, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
В даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілими не заявлено.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому злочиів при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю та вірно кваліфікована органом досудового розслідування за ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України.
Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження і повністю доведена поза розумним сумнівом.
Згідно досудової доповіді уповноваженої особи органу з питань пробації від 16.03.2020 року ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній; виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк не можливе, та становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом,), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини (в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, не одружений, не працює, схильний до вчинення крадіжок, зловживає спиртними напоями).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, суд визнає, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України. На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком, оскільки на думку суду, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
За матеріалами кримінального провадження, понесені процесуальні витрати:
-у розмірі 3289 грн. 00 коп. за проведення судово - трасологічної експертизи (висновок експерта № 8-1/704 від 21.02.2018 року);
-у розмірі 715 грн. 00 коп. за проведення судово - товарознавчої експертизи (висновок експерта № 12-4/483 від 06.04.2018 року);
-у розмірі 429 грн. 00 коп. за проведення експертизи (висновок експерта № 13-1/401 від 05.03.2019 року);
-у розмірі 471 грн. 03 коп. за проведення експертизи (висновок експерта № 13-1/976 від 28.05.2019 року);
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ні під час досудового розслідування ні під час судового розгляду даного кримінального провадження не застосовувався.
Керуючись ч. 3. ст. 349, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
За ч. 1 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту;
За ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
За ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
За ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої (1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 1 (день) арешту), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування, покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_7 , як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням такі обов`язки:
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судово-товарознавчих та судово-трасологічної експертиз: у сумі 3289 грн. 00 коп, 715 грн. 00 коп, 429 грн. 00 коп, 471 грн. 03 коп.
Речові докази відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, які під час досудового розслідування були передані на відповідальне зберігання власникам цих речей, залишити у їх користуванні та розпорядженні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя