Справа № 308/505/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/361/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2020 року задоволено погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор) клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) й продовжено щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою загальною освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.07.2020.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 21 травня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 15 січня 2020 року приблизно о 02-й годині, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою, у групі з ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, взявши з собою сокиру, підійшли до припаркованого біля буд. АДРЕСА_2 , автомобіля марки «KIA Sorento» номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , у салоні якого знаходились потерпіла ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , розбили вікна на автомобілі, застосували щодо ОСОБА_12 насильство, небезпечне для життя та здоров`я, що виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень, а саме - удар сокирою по обличчю, одночасно ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 по черзі пред`явили вимогу про передачу їм грошових коштів та цінних речей і застосували погрози фізичною розправою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі ОСОБА_10 через розбите скло проник до салону автомобіля, звідки відкрито викрав належні ОСОБА_11 речі, зокрема, куртку чорного кольору «Dianyu», вартістю 198.00 гривень, мобільний телефон марки «Samsung G3 SM-J320HZDDSEK», золотистого кольору: ІМЕІ: НОМЕР_2 , дві банківські картки «Альфабанку» та «Абанку», та належні ОСОБА_12 спортивну сумку, з чоловічими годинниками фірми виробника «Geneva», вартістю 100.00 гривень, фірми виробника «Оріон», паспорт гр. України у формі ід.картки, посвідчення водія видані на ім`я ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 800 доларів США, 50 Євро, 3000 гривень. Заволодівши викраденим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зникли з місця скоєння правопорушення, чим спричинили потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріальну шкоду. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2020, протоколом огляду місця події від 15.01.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 15.01.2020, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 15.01.2020, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 17.01.2020, протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_11 від 17.01.2020, протоколом огляду відеозапису від 17.01.2020, випискою з АТ «Альфа Банку» від 17.01.2020, протоколом про проведення обшуку від 28.01.2020, протоколом огляду місця події від 28.01.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.01.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_12 від 21.02.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 28.01.2020, протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 28.01.2020. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч.2 ст. 187 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, тому існують ризики, що ОСОБА_14 не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним. Також слідчий вказує на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює і не має постійного джерела доходу, що дає органу досудового розслідування підстави вважати, що, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність. Крім того, слідчий вказує на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 28 травня 2020 року, однак заявлені ризики, які встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу 29.04.2020 року не зменшились, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні дії даного запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування. На підставі наведеного просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні досудове розслідування не закінчено, оскільки органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав, що такі доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати. Враховуючи конкретні обставини вчинення особливо тяжкого злочину, в скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність останнього до вказаного злочину, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_5 , у порядку ст. 89 КК України вважається таким, що не судимий, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на викладені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, у сукупності такі обставини свідчать про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_15 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Стверджує, що підозрюваний не є суспільно небезпечною особою, має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі, в якому виховує 5 дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, окрім того, не вчиняв злочинних дій, які інкримінує йому сторона обвинувачення, бажає допомогти розслідуванню у встановленні істини. Зазначає, що не визнання підозрюваним вини не може бути підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою подано до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання приймали як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), - на підставі яких 27.02.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру в учиненні передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг скоїти кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на даний час, не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано враховано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, фактичні обставини та спосіб вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та необхідність у проведенні ряду слідчих дій. Тому, колегія суддів також вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики (переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання речових доказів, незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів також вважає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок.
Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі, викладені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою, а із судового рішення що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Під час розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, у тому числі, й даних про особу підозрюваного, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість указаного висновку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що він не збирається переховуватись від слідства, не є суспільно небезпечною особою, має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі, в якому виховує 5 дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, окрім того, не вчиняв злочинних дій, які інкримінує йому сторона обвинувачення, бажає допомогти розслідуванню у встановленні істини, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не вчиняв злочинних дій, які інкримінує йому сторона обвинувачення, колегія суддів також зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в доданих до клопотання про продовження дії запобіжного заходу матеріалах наявні докази, які вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінально-карних діянь.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2020, якою продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 28.08.2020, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 23.07.2020 включно.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, прийшовши до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд також враховує вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є необґрунтованими, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на строк до 23 липня 2020 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: