Справа № 699/1051/20
Номер провадження 1-кс/699/176/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 рокум.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28.06.2019 року за № 0000319,

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеною скаргою. Свою скаргу обґрунтовує тим, що 25.12.2019 року слідчим СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000319 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає дану постанову обґрунтованою сфальсифікованим доказами, перекрученими фактами і домислами слідчого. Слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій на встановлення наявності чи відсутності кримінального правопорушення, не надано оцінки доводам, викладеним у заяві про кримінальне правопорушення, не вичерпано усіх процесуальних можливостей для складення обґрунтованого висновку щодо наявності або відсутності події кримінального правопорушення, не надано оцінку доказам, визначених ч. 2 ст. 84 КПК, а саме, показання, речові докази, документи, які були б зібрані слідчим під час досудового розслідування, не надано достовірних доказів та обґрунтованої оцінки доводам, наданим заявником. Враховуючи викладене, просив: скасувати постанову слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000319 та поновити досудове розслідування кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, вчиненого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав.

Слідчий СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 надав матеріали кримінального провадження № 0000319, у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки вважає постанову законною та обґрунтованою. Пояснив, що ОСОБА_5 не допитував, оскільки він не мав процесуального статусу, крім того він відмовився від дачі пояснень. Разом з тим, зазначив, що розслідування ускладнювалось давністю вчиненого кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали скарги та кримінального провадження, заслухавши думку скаржника, слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Постановою слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.12.2019 року, вищевказане кримінальне провадження закрито відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дану постанову скаржник ОСОБА_3 отримав лише 01.12.2020 року, про що зазначено на конверті та інформацією із сайту «Укрпошти».

Разом з тим, хоча у постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на пояснення ОСОБА_5 , матеріали кримінального провадження № 0000319 не містять відомостей про допит останнього. Крім того, жодних слідчих дій, крім допиту потерпілого, слідчим проведено не було.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України дають підстави для висновку про те, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у формі відповідної постанови, має бути належним чином обґрунтованим та обов`язково містити посилання на докази, здобуті під час досудового розслідування, а також висновки, з яких підстав слідчим враховано одні докази, а інші відкинуто.

Однак, при дослідженні постанови про закриття кримінального провадження, її мотивувальної частини, встановлено, що вона містить обґрунтування мотивів такого рішення, що не відображаються в матеріалах кримінального. Крім того, слідчим не зазначено на підставі яких доказів він дійшов до такого переконання.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, скаржник вказує про те, що вона ґрунтується на необ`єктивному розслідуванні, що, після дослідження слідчим суддею матеріалів вказаного кримінального провадження, знайшло своє підтвердження.

Частиною 1 ст. 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частина 2 ст. 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи все вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого від 25.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження слід направити до органу, що проводив досудове розслідування СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, для здійснення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28.06.2019 року за № 0000319, задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 25.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000319, внесеного до ЄРДР 28.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та направити матеріали кримінального провадження до органу, що проводив досудове розслідування СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, для здійснення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 28.12.2020 року.

Слідчий суддяОСОБА_1