Справа № 463/3583/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/950/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу гр. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2020 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що будь-яких конкретних відомостей про вчинення кримінальних правопорушень регіональним представником Уповноваженого з прав людини ВРУ у Львівській області за зверненням ОСОБА_6 під час розгляду скарги по суті не здобуто, а доводи такої та заяви про вчинення злочину фактично зводяться до незгоди з отриманою відповіддю на своє звернення від вказаної посадової особи. Незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На дану ухвалу слідчого судді гр. ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Львові внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, які належним чином за п.5 ст. 214 КПК України вказані ним в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя при прийнятті рішення не брав до уваги факт зазначених в заяві суспільно-небезпечних діянь, які вчинив суб`єкт злочину.

Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_6 та прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_6 20 квітня 2020 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою про вчинення кримінальних правопорушень регіональним представником Уповноваженого ВРУ з прав людини у Львівській області, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 369-2 КК України. На час розгляду скарги в слідчого судді відсутні дані про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей на підставі вказаної вище заяви.

Із змісту заяви про вчинення кримінальних правопорушень, яка долучена до матеріалів скарги Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованим у Львівській області, на вимогу слідчого судді, вбачається, що скаржник не погоджується з отриманою відповіддю на своє звернення до регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини у Львівській області.

Згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні, що будь-яких конкретних відомостей про вчинення кримінальних правопорушень регіональним представником Уповноваженого з прав людини ВРУ у Львівській області за зверненням ОСОБА_6 під час розгляду скарги по суті не здобуто, а доводи такої та заяви про вчинення злочину фактично зводяться до незгоди з отриманою відповіддю на своє звернення від вказаної посадової особи, прийшов до вірного переконання про те, що в задоволені скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей на підставі заяви від 20 квітня 2020 року слід відмовити.

Таким чином, уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 дотримався вимог чинного законодавства України, перевірив її та встановив факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 20 серпня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргугр. ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: