Справа № 545/2999/20
Провадження № 1-кп/545/246/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 04 жовтня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Тростянець Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, маючого на утримання малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2020 року близько 03 годині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнового збитку потерпілій стороні і бажаючи їх настання, діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно проник до салону автомобіля ГАЗ 330210 «Газель», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на неогородженій території господарства за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому за допомогою ключа запалення, що знаходився в салоні автомобіля, привів його до робочого стану та здійснив рух, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_4 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 326 від 21 жовтня 2020 року ринкова вартість автомобіля ГАЗ 330210 «Газель», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 04 жовтня 2020 року становить 30970 грн. 76 коп.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», сторони 29 жовтня 2020 року добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Згідно з даною угодою, ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України та щодо призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , підтвердив факт добровільного укладення ним із потерпілим ОСОБА_4 угоди про примирення, погодився на призначення узгодженого покарання, просить суд затвердити укладену угоду. Потерпілий ОСОБА_4 просить суд затвердити укладену угоду. Прокурор вважає, що угода підлягає затвердженню.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вирішує питання про можливість затвердження угоди.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до статті 12 КК України, віднесений до нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався,що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, те що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, щиро розкаявся, будь яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 , з боку потерпілого не має, в письмовому вигляді не надходило.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди від 29 жовтня 2020 року, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 жовтня 2020 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 04 жовтня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1