Справа № 132/2713/20
Ухвала
Іменем України

21.09.2020р. слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка Вінницької області клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2020року, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 29 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020р. до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року, в частині можливості надання автомобіля власнику для користування.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви. За відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Розглянувши подану заяву, дослідивши наявні матеріали, вважаю, що клопотання про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 29 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, зокрема накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 29.08.2020р. огляду місця події, майно, а саме на автомобіль марки «ЗИЛ-130», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

За змістом викладеної норми закону роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю неоднакового тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Відповідно до статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити певну дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши ухвалу слідчого судді від 02 вересня 2020 року встановлено, що ухвала складена у відповідності до вимог ст.ст. 303-307 КПК України із посиланнями на норми кримінального та кримінально-процесуального закону, є доступною для сприйняття та такою, що не припускає варіантності свого тлумачення.

Зокрема слідчий суддя чітко визначив способи накладення арешту шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

Дані способи є чітко сформульовані та не припускають варіантності свого тлумачення.

Відносно заявленого в клопотанні слідчого способу накладення арешту у вигляді заборони користування майном, то суд в цій частині згідно мотивувальної частини судового рішення зазначив, що заборона користування майном не може бути застосована, оскільки слідчим не доведено обставин, які підтверджують, що незастосування цього заходу відносно транспортного засобу, може призвести до будь-яких негативних наслідків.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеної норми процесуального закону, на стадії досудового розслідування, речовий доказ в передбаченому законом порядку може бути переданий володільцеві для зберігання під сохранну розписку.

Дане питання на стадії досудового розслідування вирішується слідчим, який згідно ч.5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в порядку та строки, передбачені ст.ст.303-304 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для роз`яснення судового рішення в частині можливості надання автомобіля власнику для користування, слідчий суддя не вбачає, а тому у задоволенні поданого клопотання слідчому необхідно відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених чинним КПК.

Статтею 309 КПК України визначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Ухвала слідчого судді про роз`яснення судового рішення або відмова у його роз`ясненні законодавцем до цього переліку не віднесена, а тому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 220, 303, 380 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 29 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя