Справа № 404/3860/20
Номер провадження 1-кп/404/275/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0003734 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

У ніч з 06.06.2020 року на 07.06.2020 року ОСОБА_3 знаходився у дворі загального користування по АДРЕСА_2 , де біля квартири АДРЕСА_3 спілкувався з ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка сиділа на сходах, що ведуть до квартири та тримала у руках мобільний телефон «Meizu m5c 16 Gb m710h». У цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за ним спостерігає потерпіла ОСОБА_5 і його злочинні дії будуть відкриті потерпілою, ОСОБА_3 шляхом ривка відкрито викрав з рук ОСОБА_5 мобільний телефон «Meizu m5c 16 Gb m710h» вартістю 633 грн. 33 коп.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 633 грн. 33 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав про обставини вчинення злочину, які повністю збігаються із обставинами, викладеними у висунутому йому обвинуваченні, згідно з якими він у ніч з 06.06.2020 року на 07.06.2020 року, відкрито вихватив з рук у потерпілої ОСОБА_5 її мобільний телефон у дворі загального користування біля квартири АДРЕСА_4 , з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився на власний розсуд. Повністю погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, місцем, часом, кількістю, характеристиками та вартістю викраденого, способом грабежу та кваліфікацією його дій, щиро розкаюється у вчиненому та обіцяє виправитись.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий нетяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно (т.1 а.п.133), офіційно не працює та не одружений, осудний, знаходиться на диспансерному обліку у КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності з 2005 року (т.1 а.п.127), відомості про перебування на обліку в закладах з наданнях психіатричної допомоги відсутні (т.1 а.п.129), відповідно до положень ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей. При цьому згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.09.2018 року (справа №647/1831/15-к) не повинен відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості, а врахування погашеної судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання провини у вчинені злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний корисливий нетяжкий злочин, офіційно не працює та не одружений, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.186 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, характеризується позитивно, зважаючи на думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 2288 грн. 30 коп.

Речові докази:

- пластикову пляшку (т.1 а.п.21), сигаретний недопалок, предмет схожий на будівельний хомут (т.1 а.п.76) знищити;

- мобільний телефон (т.1 а.п.97, 113) залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1