ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 658/1454/20
Номер провадження 11-кп/819/1340/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000280 від 12.02.2020 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20.10.2020 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, неодноразово судимого; зареєстрованого: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.13, 185 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000280 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 ч.2 п.13, 185 ч.3 КК України повернуто прокурору.

В обґрунтування постановленого рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в діях ОСОБА_7 вбачається кваліфікуюча ознака - повторність, але вказане твердження не підтверджене жодним доказом. Судом встановлено, що в провадженні Цюрупінського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, але вироку по даному епізоду немає, тобто факт вчинення ОСОБА_7 вбивства не встановлений судом, а тому кваліфікація його діяння, як вчинення повторного вбивства людини - є передчасною і не коректною. Також, суд вказав, що однією з потерпілих осіб у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_9 та зазначено, що їй заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 3 487 грн 66 коп. Але, в жодному з епізодів вчинення злочинних дій, які інкримінуються ОСОБА_7 , такої потерпілої особи не вказано, а саме така сума матеріального збитку зазначена в епізоді з вчиненням крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 . Без усунення встановлених недоліків судовий розгляд не може бути розпочато та, відповідно, проводитися судове слідство, пов`язане із вирішенням обвинувачення і вказаний недолік, згідно норм КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної ст. 314 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає про необґрунтованість та незаконність останнього.

В обґрунтування доводів, вказує на те, що суд помилково вдався до оцінки змісту фактичних обставин суб`єктивної сторони інкримінованих кримінальних правопорушень, кваліфікації дій та змісту формулювання обвинувачення, що є неприпустимим.

Стверджує, що суд при винесенні ухвали про повернення обвинувального акту своє рішення належним чином не мотивував, а лише зазначив, що обвинувальний акт складений з порушенням ст. 291 КПК України без зазначення частини чи пункту статті, які були порушенні.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинуваченого.

Із зазначеної норми закону виходить обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

Висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду. Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню.

Перевіривши підстави, з яких суд повернув прокурору обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, із зазначенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правової кваліфікації та формулюванням обвинувачення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальний акт не містить підтверджуючих доказів щодо кваліфікуючої ознаки повторність, а тому вказівки суду про те, що ці недоліки унеможливлюють судовий розгляд кримінального провадження за цим обвинувальним актом, є безпідставними, оскільки факт встановлення повторності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 може бути предметом розгляду кримінального провадження по суті.

Також, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору з підстав того, що однією з потерпілих осіб у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_9 .

Зі змісту обвинувального акту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, його правової кваліфікації, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складено із дотриманням вимог ст.291 КПК України, так як у ньому зазначено обов`язкові відомості, які прокурор вважає встановленими.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 не можна визнати законним та обґрунтованим, воно має бути скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.
Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20.10.2020 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000280 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.13, 185 ч.3 КК України скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4