Провадження № 11-кп/4820/109/20
Справа № 689/1650/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст.187, ч.2 ст.115,
ч.2 ст.194, ч.2ст.194 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000068 від 16.04.2018 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2019 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні четверо малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, -
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання:
-за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 6, 12 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,
-за ст. 187 ч. 4 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,
-за ст. 194 ч. 2 КК України 5 років позбавлення волі,
-за ст. 263 ч. 1 КК України 3 роки позбавлення волі.
В силу ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих основних покарань у виді позбавлення волі більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,-
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено йому покарання:
-за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 6, 12 КК України 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,
-за ст. 187 ч. 4 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,
-за ст. 194 ч. 2 КК України 5 років позбавлення волі.
В силу ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих основних покарань у виді позбавлення волі більш суворим, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Запобіжні заходи ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до набрання вироком чинності залишено попередні тримання під вартою.
Зарахувано ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі час їх попереднього ув`язнення з 03.05.2018 р. до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 в солідарному порядку 479084 грн. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди, а всього 579084 (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн.
Речові докази: мобільний телефон, сім-карту Київстар, пару тапочок повернути ОСОБА_9 за належністю; сім мобільних телефонів «Нокіа», сім-карти, флеш-карту, зарядний пристрій, спортивні штани, футболку, пачку з-під сигарет «Ротманс» з однією цигаркою повернути їх власникам; документи (паспорт, посвідчення ветерана праці) та мобільний телефон «Flу» - повернути потерпілому ОСОБА_12 ; решту знищити.
Накладений на речові докази арешт скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі по 55110 (п`ятдесят п`ять тисяч сто десять) грн. 91 коп. з кожного.
За вироком суду, 15 квітня 2018 року близько 23 год. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Молодіжній в с. Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області, вирішили вчинити розбійний напад на осіб похилого віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із проникненням у домоволодіння, в якому останні проживали, що по АДРЕСА_3 .
З метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вирвавши зачинені вхідні двері, проникли в будинок за вищевказаною адресою, де в одній із кімнат помітили ОСОБА_13 , яка почала кричати, на що ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_13 , внаслідок якого остання отримала легке тілесне ушкодження у вигляді рани лобної ділянки зліва, впала спиною на підлогу та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин поперекової ділянки та правої сідниці, після чого ОСОБА_10 , сівши зверху на ОСОБА_13 , правою рукою закрив їй рот, а ліву руку тримав на грудях з метою припинення активних дій. В цей час ОСОБА_9 , тримаючи обома руками за шию, душив ОСОБА_13 .
З метою відшукання майна у будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запитали ОСОБА_13 де знаходяться грошові кошти, при цьому ОСОБА_10 забрав руку з її рота, на що остання почала кричати. Будучи обуреними такою реакцією ОСОБА_13 , у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на позбавлення її життя, з метою реалізації якого вони, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх тяжкі наслідки, розпочали вчиняти дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_13 , а саме: ОСОБА_10 , продовжуючи сидіти зверху на ОСОБА_13 , з прикладанням сили тримав її руки, а ОСОБА_9 накинув на обличчя ОСОБА_13 подушку, після чого умисно, з прикладанням сили, правим коліном притиснув її зверху, тримаючи до тих пір, поки ОСОБА_13 не перестала подавати ознаки життя.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили потерпілій ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху між 7-мим шийним та 1-им грудним хребцями з пошкодженням спинного мозку, які за своїми ознаками відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, перебувають в опосередкованому зв`язку із настанням смерті, та тілесні ушкодження у вигляді ознак механічної асфіксії - крововиливи виличної ділянки, проекції кута нижньої щелепи справа, підборіддя справа, садно з крововиливом правої бокової поверхні шиї, крововиливи в конюнктиву повік обох очей, під вісцеральною плеврою та епікард, венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк легень та головного мозку, поширені ділянки дистелектазів із дрібними ділянками гострої альвеолярної емфіземи, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, від яких ОСОБА_13 померла на місці події.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпочали вчиняти активні дії, спрямовані на заволодінням чужим майном, шляхом пошуку грошових коштів та цінних речей у будинку, проте, нічого не знайшовши, попрямували до літньої кухні, яка розташована на території вищевказаного домогосподарства, знаючи, що у ній перебуває ОСОБА_14 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішили вбити ОСОБА_14 . З метою реалізації вказаного злочинного наміру вони, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх тяжкі наслідки, вибивши вхідні двері, проникли до літньої кухні, де ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_14 один удар рукою в область голови, від чого останній впав на підлогу, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер 2-3-го по середньо-ключичній лінії справа, 2-8 го по передній аксілярній лінії зліва, 2-7-го по середньо-ключичній лінії зліва, що мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_14 , умисно, з прикладанням сили, своїми ногами стиснули шию ОСОБА_14 та тримали до тих пір, поки останній не перестав подавати ознаки життя.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії через стиснення органів шиї, що підтверджується даними розтину, а саме виявлення переломів під`язикової кістки з крововиливом гортані та кореня язика у поєднанні із загальноасфіктичними ознаками - крововиливи в кон`юктиву повік обох очей, під вісцеральною плеврою та епікард, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, від яких ОСОБА_14 помер на місці події.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи обуреними, що не заволоділи чужим майном, повернулись у будинок, де в одній із кімнат заволоділи невстановленими досудовим слідством належними потерпілій ОСОБА_13 колонками коричневого кольору та мобільним телефоном.
Також ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою, з метою пошкодження чужого майна та приховання слідів вчинених за вищезазначених обставин злочинів, 16 квітня 2018 року близько 01 год. 25 хв., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 , за допомогою запальничок підпалили у кімнатах будинку, де знаходилось тіло ОСОБА_13 , легкозаймисті матеріали штори, після чого ОСОБА_9 також за допомогою запальнички підпалив штори у літній кухні, де знаходилось тіло ОСОБА_14 .
Переконавшись, що вказані споруди горять та пожежа охопить інші легкозаймисті речі та предмети, тобто горіння буде продовжуватись, таким чином пошкодить майно та знищить усі сліди вчинення злочинів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 втекли з місця події.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пошкоджено належне ОСОБА_13 майно будинок та літня кухня по АДРЕСА_3 , на загальну суму 479084 грн. (чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні), що заподіяло шкоду у великому розмірі.
Окрім того ОСОБА_9 у квітні 2018 року, перебуваючи на сміттєзвалищі, що в с. Романів Житомирської області, в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р. № 2471-XII, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576, п. 2.1. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 р. № 622, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав (знайшов та привласнив) бойові припаси до нарізної стрілецької вогнепальної зброї двадцять три придатних до стрільби 9-мм пістолетні патрони з кулями із сталевим осердям виробництва Луганського верстатобудівного заводу (ПрАТ «Луганський патронний завод», м. Луганськ, Україна), з яких двадцять патронів 2002 року випуску та три патрони 2003 року випуску, які без передбаченого законом дозволу зберігав і носив при собі та перевіз до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу зберігав до 10.05.2018 р.
В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити:

- ОСОБА_9 покарання за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.4 ст.187 КК Україну виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст.194 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

- ОСОБА_10 покарання за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.194 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому вказує, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував всі обставини справи, тяжкість вчиненого правопорушення, особу винних, їх поведінку після вчинення злочину, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Крім того зазначає, що злочин а саме вбивство двох осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , вчинено за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та обтяжуючих обставин, а саме особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та щодо осіб похилого віку, зухвалість вчиненого злочину, його наслідки, поведінку обвинувачених, які після вчинення вбивства з метою пошкодження майна та приховання слідів злочинів, здійснили підпал будинку та літньої кухні. Залишено поза увагою суду і те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після вчинення кримінальних правопорушень залишили місце події та вжили заходів направлених на приховання слідів злочину, про вказану подію до правоохоронних органів не повідомили, тривалий час злочин був не розкритий, а тому обставина, що пом`якшує покарання як активне сприяння розкриттю злочину у даному випадку відсутня.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинувачених та їх захисників на їх заперечення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 15 квітня 2018 року близько 23 год. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Молодіжній в с. Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області, вирішили вчинити розбійний напад на осіб похилого віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із проникненням у домоволодіння, в якому останні проживали, що по АДРЕСА_3 .
З метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вирвавши зачинені вхідні двері, проникли в будинок за вищевказаною адресою, де в одній із кімнат помітили ОСОБА_13 , яка почала кричати, на що ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_13 , внаслідок якого остання отримала легке тілесне ушкодження у вигляді рани лобної ділянки зліва, впала спиною на підлогу та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин поперекової ділянки та правої сідниці, після чого ОСОБА_10 , сівши зверху на ОСОБА_13 , правою рукою закрив їй рот, а ліву руку тримав на грудях з метою припинення активних дій. В цей час ОСОБА_9 , тримаючи обома руками за шию, душив ОСОБА_13 .
З метою відшукання майна у будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запитали ОСОБА_13 де знаходяться грошові кошти, при цьому ОСОБА_10 забрав руку з її рота, на що остання почала кричати. Будучи обуреними такою реакцією ОСОБА_13 , у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на позбавлення її життя, з метою реалізації якого вони, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх тяжкі наслідки, розпочали вчиняти дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_13 , а саме: ОСОБА_10 , продовжуючи сидіти зверху на ОСОБА_13 , з прикладанням сили тримав її руки, а ОСОБА_9 накинув на обличчя ОСОБА_13 подушку, після чого умисно, з прикладанням сили, правим коліном притиснув її зверху, тримаючи до тих пір, поки ОСОБА_13 не перестала подавати ознаки життя.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили потерпілій ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху між 7-мим шийним та 1-им грудним хребцями з пошкодженням спинного мозку, які за своїми ознаками відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, перебувають в опосередкованому зв`язку із настанням смерті, та тілесні ушкодження у вигляді ознак механічної асфіксії - крововиливи виличної ділянки, проекції кута нижньої щелепи справа, підборіддя справа, садно з крововиливом правої бокової поверхні шиї, крововиливи в конюнктиву повік обох очей, під вісцеральною плеврою та епікард, венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк легень та головного мозку, поширені ділянки дистелектазів із дрібними ділянками гострої альвеолярної емфіземи, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, від яких ОСОБА_13 померла на місці події.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпочали вчиняти активні дії, спрямовані на заволодінням чужим майном, шляхом пошуку грошових коштів та цінних речей у будинку, проте, нічого не знайшовши, попрямували до літньої кухні, яка розташована на території вищевказаного домогосподарства, знаючи, що у ній перебуває ОСОБА_14 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішили вбити ОСОБА_14 . З метою реалізації вказаного злочинного наміру вони, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх тяжкі наслідки, вибивши вхідні двері, проникли до літньої кухні, де ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_14 один удар рукою в область голови, від чого останній впав на підлогу, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер 2-3-го по середньо-ключичній лінії справа, 2-8 го по передній аксілярній лінії зліва, 2-7-го по середньо-ключичній лінії зліва, що мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_14 , умисно, з прикладанням сили, своїми ногами стиснули шию ОСОБА_14 та тримали до тих пір, поки останній не перестав подавати ознаки життя.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії через стиснення органів шиї, що підтверджується даними розтину, а саме виявлення переломів під`язикової кістки з крововиливом гортані та кореня язика у поєднанні із загальноасфіктичними ознаками - крововиливи в кон`юктиву повік обох очей, під вісцеральною плеврою та епікард, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, від яких ОСОБА_14 помер на місці події.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи обуреними, що не заволоділи чужим майном, повернулись у будинок, де в одній із кімнат заволоділи невстановленими досудовим слідством належними потерпілій ОСОБА_13 колонками коричневого кольору та мобільним телефоном.
Також ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою, з метою пошкодження чужого майна та приховання слідів вчинених за вищезазначених обставин злочинів, 16 квітня 2018 року близько 01 год. 25 хв., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 , за допомогою запальничок підпалили у кімнатах будинку, де знаходилось тіло ОСОБА_13 , легкозаймисті матеріали штори, після чого ОСОБА_9 також за допомогою запальнички підпалив штори у літній кухні, де знаходилось тіло ОСОБА_14 .
Переконавшись, що вказані споруди горять та пожежа охопить інші легкозаймисті речі та предмети, тобто горіння буде продовжуватись, таким чином пошкодить майно та знищить усі сліди вчинення злочинів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 втекли з місця події.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пошкоджено належне ОСОБА_13 майно будинок та літня кухня по АДРЕСА_3 , на загальну суму 479084 грн. (чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні), що заподіяло шкоду у великому розмірі.
Окрім того ОСОБА_9 у квітні 2018 року, перебуваючи на сміттєзвалищі, що в с. Романів Житомирської області, в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р. № 2471-XII, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576, п. 2.1. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 р. № 622, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав (знайшов та привласнив) бойові припаси до нарізної стрілецької вогнепальної зброї двадцять три придатних до стрільби 9-мм пістолетні патрони з кулями із сталевим осердям виробництва Луганського верстатобудівного заводу (ПрАТ «Луганський патронний завод», м. Луганськ, Україна), з яких двадцять патронів 2002 року випуску та три патрони 2003 року випуску, які без передбаченого законом дозволу зберігав і носив при собі та перевіз до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу зберігав до 10.05.2018 р.
Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчинених кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за:

- п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
- ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великому розмірі, вчинене шляхом підпалу;
- обвинуваченого ОСОБА_11 , крім того, за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, є вірною.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано вимоги ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, осіб винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують їм покарання.
Так, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинили особливо тяжкі насильницькі злочини, які визначаються найвищим, винятковим ступенем небезпечності для суспільства, що спричинили тяжкі наслідки у виді смерті потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України), тяжкий злочин загальнонебезпечним способом (ч. 2 ст. 194 КК України), а ОСОБА_11 , крім того, тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним поводженням з бойовими припасами (ч. 1 ст. 263 КК України). Особливо тяжкі та тяжкі умисні злочини (окрім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України) ОСОБА_11 і ОСОБА_10 вчинили в стані алкогольного сп`яніння та щодо осіб похилого віку, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, групою осіб за попередньою змовою, що покарання їм обтяжує.
Крім того судом враховано, що обвинувачені щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочинів, повністю визнали свою вину, характеризуються задовільно, мають на утриманні четверо та двоє малолітніх дітей відповідно, офіційно не працевлаштовані.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винних, їх поведінку після вчинення злочину, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості призначеного правопорушення та особі обвинуваченого.

Зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_16 вчинено ряд злочинів, серед яких умисне вбивство двох осіб, який законодавцем не випадково віднесено до категорії особливо тяжких, адже його об`єктом є життя особи.

Вказаний злочин, вбивство двох осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_13 - ОСОБА_9 та ОСОБА_16 вчинено за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів за обтяжуючих обставин, а саме особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та щодо осіб похилого віку.

Враховуючи зухвалість вчиненого злочину, його наслідки, поведінку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які після вчинення вбивства з метою пошкодження майна та приховання слідів злочинів знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_3 за допомогою запальничок, які мали при собі, підпалили у кімнатах будинку легкозаймисті матеріали, а саме штори. Крім того, ОСОБА_9 , також за допомогою запальнички здійснив підпал легкозаймистих матеріалів, а саме штори у літній кухні на території вказаного домоволодіння, де знаходилось тіло ОСОБА_14 і в подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , переконавшись, що вище зазначені споруди горять, та що пожежа охопить інші легкозаймисті речі та предмети, тобто горіння буде продовжуватись, таким чином пошкодить майно та знищить усі сліди вчинення злочинів, втекли з місця події.

Тож, судом не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень залишили місце події та вжили заходів направлених на приховання слідів злочину, про вказану подію до правоохоронних органів не повідомили, тривалий час вказаний злочин був не розкритий.

Враховуючи вищевикладене, обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді активного сприяння розкриттю злочину у даному випадку відсутня.

Керуючись ст.ст.407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким:

- ОСОБА_9 призначити покарання за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст.187 КК Україну виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст.194 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

- ОСОБА_10 призначити покарання за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст.194 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді