Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2771/16-к
Провадження № 1-в/723/3384/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року Сторожинецький районний суд

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткової міри покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою у якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки до якої його було засуджено 07.03.2017р. вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області за ст.. 286 ч. 2 КК України, та ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 19.12.2018р. звільнено умовно-достроково від відбування основнного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців 28 днів так як він відбув більше половини строку додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Засуджений підтримав його клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 ..

Представник органу пробації не заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_5 ..
Суд, ознайомившись із клопотанням та доданими документами, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , думки прокурора та представника органу пробації, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Як визначено ч.2, 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Разом з тим ч.3 ст.154 КВК України визначено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно достатей 81,82 Кримінального кодексуУкраїни може бути застосоване умовно-дострокове звільнення відвідбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до п.15 постанови Пленуму верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах дітей.
Отже, суб`єктом звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено тільки орган або установа виконання покарань, засуджений таким правом не наділений.
Крім того, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 визначено, що при умовно-достроковому звільненні від відбування
основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання, а п.10 вказаної постанови визначено порядок умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання після повного відбуття засудженим основного покарання.
Звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання і окремо від основного покарання звільнення від додаткового виду покарання чинним законодавством не передбачено.
Таким чином, питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання підлягало розгляду одночасно з розглядом питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання, і воно було вирішене ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 19.12.2018р., згідно якої йому було залишене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Оскільки основне покарання за вироком суду від 07.03.2017р. ОСОБА_5 не відбув повністю, його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання окремо від основного покарання не може бути задоволене.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 ..
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.03.2017р. відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ