Справа №155/294/19
Провадження №1-кп/155/20/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Смолява Горохівського району Волинської області, який проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, на утриманні якого особи не перебувають, згідно з ст.89 КК України несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 28 січня 2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, відкрито, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, заволодів належним ОСОБА_5 телевізором марки «Rainford» моделі «TFS-5595C» вартість якого, відповідно до висновку експерта №90 від 22 лютого 2019 року становить 783 (сімсот вісімдесят три) гривні 33 (тридцять три) копійки.
Крім цього, ОСОБА_4 , 29 січня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, відкрито, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом вільного доступу, заволодів належним ОСОБА_5 пральною машиною марки «Saturn» моделі «ST-WK 7605» вартістю 2950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що за вказаних обставин місця і часу, відкрито заволодів майном, належним потерпілому. Суму завданих збитків не заперечує, у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Згідно з свідоцтвом про смерть, потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому вказаною статтею Кодексу, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.186 КК України.
Суд також вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
До обставин, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимості погашені, за місцем проживання характеризується негативно, разом з тим, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, враховуючи інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, інші конкретні обставини справи, зокрема його поведінку в суді.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкцій частин статей, за якими він засуджується ближче до мінімальних та на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки із покладенням на нього обов`язків, згідно з ст.76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
У відповідності до вимог ст.ст.100, 124 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.

Цивільний позов в справі не заявлявся.
Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст.76, 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі, зокрема, телевізор марки «Rainford» моделі «TFS-5595C», а також обгорілі деталі від пральної машини напівавтомат марки ПМД-6Д «Saturn» моделі «ST-WK 7605», що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Горохівського ВП ГУНП у Волинській області знищити, як такі, що не становлять цінності; керівництво з експлуатації пральної машини напівавтомат марки ПМД-6Д «Saturn» моделі «ST-WK 7605» залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий