Справа № 991/4666/20
Провадження № 11-сс/991/575/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року про закриття провадження за скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

за участю:

особи, яка подала апеляційну скаргу, - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення слідчого судді та встановлені обставини судом першої інстанції

09 червня 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000143 від 20 лютого 2019 року в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, закрито.

Закриваючи провадження за скаргою, слідчий суддя дійшов висновку, що бездіяльність, яку оскаржує адвокат не може бути оскаржена під час досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року та постановлення нової ухвали, якою повернути до Вищого антикорупційного суду матеріали скарги для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги адвокат посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК України, а також судовій практиці слідчих суддів з аналогічного питання. Вважає, що діючи в інтересах ОСОБА_7 , який має статус у даному кримінальному провадженні, відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та користується правами підозрюваного в частині, що стосується майна, вона має право звернутися до прокурора із клопотанням в порядку ст. 221 КПК України. Зазначає, що законодавцем визначено принцип рівності та змагальності сторін у кримінальному провадженні, забезпечення права на захист, однак слідчий суддя, закривши провадження за скаргою, обмежив ОСОБА_7 у користуванні такими правами.

Також, у апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали від 19 червня 2020 року вона отримала лише 30 червня 2020 року у зв`язку із перебуванням у запланованій відпустці, яка тривала з 21 червня по 26 червня 2020 року, а тому, на її думку, він був пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , у повному обсязі підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, просила її задовольнити.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду. При цьому, учасники судового провадження, які не прибули, не надали суду свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ухвала слідчого судді була направлена на адресу адвоката ОСОБА_6 19 червня 2020 року. Проте, у матеріалах судового провадження відсутні докази вручення оскаржуваної ухвали.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

При цьому, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року (справа №461/1434/18, провадження №51-6470кмо18) зазначила, що у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

Отже, враховуючи те, що у матеріалах провадження відсутні докази вручення оскаржуваної ухвали, при цьому адвокат ОСОБА_6 надала докази на підтвердження поважності пропуску строку апеляційного провадження, зокрема доказів її перебування у відпустці, тому з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 309 КПК України).

При цьому, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

За положеннями ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону вбачається, що на досудовому провадженні підлягає оскарженню лише та бездіяльність уповноваженої особи, яка зумовлена не вчиненням процесуальної дії саме в межах встановлених зазначеною нормою строків та неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Разом з тим, ч. 1 ст. 221 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Тобто, стаття 221 КПК України не регламентує строк, у який слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 14 травня 2020 року адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернулася до прокурора третього відділу Спеціалізованої прокуратури ОСОБА_8 із клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000143 від 20 лютого 2019 року, в порядку, передбаченому статтею 221 КПК України.

Листом від 27 травня 2020 року прокурор ОСОБА_8 повідомив, що право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження може бути реалізовано лише стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Також прокурором зазначено, що процесуальний статус ОСОБА_7 , згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, не відноситься до сторони захисту, тому на переконання прокурора, адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , позбавлена можливості звертатись із клопотанням в порядку ст. 221 КПК України.

Колегія суддів вважає, що посилання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , до слідчого судді про оскарження нею невчинення дій прокурором, що полягає у ненаданні можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, є незгодою з обґрунтуванням відповіді, наданої прокурором за результатом розгляду клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 .

Відтак, враховуючи те, що обов`язок з надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 221 КПК України, не містить визначеного строку виконання такого зобов`язання, а питання щодо зобов`язання прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження адвокатом не порушувалось, тому слідчий суддя дійшов правомірного висновку, що бездіяльність, яку вона оскаржує не може бути оскаржена під час досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 303 КПК України.

За правилами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Разом із тим, якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите за скаргою на рішення, яке не підлягає оскарженню, слідчий суддя, суд має постановити ухвалу про закриття провадження за скаргою.

Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).

Отже, слідчий суддя, встановивши після відкриття провадження за скаргою, що скаргу було подано на рішення, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає оскарженню, згідно з положеннями ст. 303 цього Кодексу, правомірно закрив провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді про закриття провадження за скаргою постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4