Справа № 125/56/20
Провадження №11-кп/801/843/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 травня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень,

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 27 липня 2019 року близько 20:00 год, перебуваючи у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки з дружиною ОСОБА_9 , діючи умисно, штовхнув останню внаслідок чого вона впала на підлогу, далі наніс потерпілій два удари правою ногою в голову та три удари правою рукою в ділянку плеча, чим спричинив їй тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 155 від 29.11.2019 у ОСОБА_9 виявлено: струс головного мозку, закритий перелом кісток носа за ознакою розладу здоров`я (тривалістю понад шість днів, але не більше три тижні/21 день) належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематома повік обох очей, гематома скроневої ділянки голови справа за ознакою розладу здоров`я (тривалістю не більш як шість днів) належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), за механізмом утворення-удар та тертя.

В апеляційній скарзі заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 порушується питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також про виключення з мотивувальної частини вироку вказівки про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини як активне сприяння розкриттю злочину та про ухвалення нового вироку, яким необхідно призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що визнаючи у вироку обставиною, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, судом першої інстанції залишено поза увагою, що кримінальне правопорушення розкрито та встановлено особу винного лише за заявою потерпілої та завдяки діям працівників органів поліції, ОСОБА_7 не надавав слідчому, прокурору та суду будь-якої допомоги в установленні невідомих обставин, а тому активне сприяння розкриттю злочину не може бути враховане як пом`якшуюча покарання обставина при призначенні покарання обвинуваченому.

Крім того, санкцією ч.2 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 у вигляді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що можливо лише у разі застосування ч.1 ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України є вірною.

Разом з тим, суд, на переконання колегії суддів, дійшов помилкового висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч.2 ст. 125 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595, 00 гривень, тобто призначив більш м`яке покарання ніж передбачено законом.

Однак, такий розмір штрафу можливий лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ч.1 ст. 69 КК України.

Проте, як вбачається з вироку, обґрунтовуючи своє рішення, суд не навів підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 .

Таким чином, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що є підставою для скасування вироку.

Однак, доводи апеляційної скарги в частині виключення такої пом`якшуючої покарання обставини як активне сприяння розкриттю злочину є помилковими.

Так, під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу правоохоронним органам у встановленні істини у справі, з`ясуванні тих фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 надавав правоохоронним органам інформацію для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, при проведенні слідчого експерименту з його участю. Відомостей про його ухилення від дачі пояснень чи будь-яке ухилення від співпраці з правоохоронними органами немає, крім того, ОСОБА_7 щиро розкаявся, вину визнав повністю, надавав зізнавальні пояснення. Все вищевикладене свідчить про активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочину.

Отже вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо подружжя, обставину, яка її пом`якшує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4