Номер провадження: 11-сс/813/1818/20
Номер справи місцевого суду: 494/456/20 1-кс/494/226/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 23.10.2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 23.10.2020 задоволено клопотання слідчої СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП Одеській області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 07.11.2020 включно, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Березівки Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, спеціальність повар-кондитер, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також відсутності міцних соціальних зав`язків необхідним і достатнім запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні є цілодобовий домашній арешт. Крім того, прокурором доведено неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020.

Постановою керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області від 29.09.2020 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 07.11.2020.

07.10.2020 слідчий звернувся до Березівського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого останньому, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливістю запобігання зазначеним ризам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявність вказаного ризику є лише припущенням органу досудового розслідування, оскільки фактів, або доказів на підтвердження його існування, а також існування інших ризиків, органом досудового розслідування не надано.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 виконував належним чином покладенні но нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту процесуальні обов`язки.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Учасники апеляційного провадження в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. До початку судового розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав заяву про розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності та ОСОБА_5 . Також, до початку судового розгляду прокурором подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи вищевикладене, а також передбаченні КПК України обмежені терміни для розгляду даної категорії справ, з метою дотримання розумних строків судового розгляду, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників апеляційного розгляду та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового провадження.

Дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку апеляційного суду оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вимогам зазначеної правової норми, зважаючи на таке.

Оскаржена ухвала слідчого судді постановлена слідчим суддею в межах його компетенції та повноважень.

Крім того, слідчий суддя постановив ухвалу на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені відповідними доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими ним відповідно до вимог статті 94 КПК України

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділенням Березівського ВП Лиманського відділу поліції ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до ЄРДР 05.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області 29 вересня 2020 року строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжений до 07 листопада 2020 року включно.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали, дослідивши матеріали провадження, дійшов мотивованого висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного злочину не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини.

Матеріали, додані до клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом та строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема: витягом з ЄРДР; протоколами огляду місця події; висновком експерта; протоколом затримання підозрюваного; повідомленням про підозру; протоколом допиту підозрюваного.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та прокурора на предмет наявності ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, апеляційний суд встановив, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, а саме верхня межа покарання, яка може бути застосована відносно останнього у випадку подальшого доведення його вини у вчиненні інкримінованого злочину у встановленому законом порядку судом, становить 10 (десять) років з конфіскацією майна, конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не одружений, не має утриманців, мешкає без реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відповідно підтверджує наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Для закінчення досудового розслідування необхідного отримати матеріали НСРД і вчинити дії, передбачені ст. ст. 290-291 КПК України.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Колегія суддів погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі Ілійков проти Болгарії, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі Летельє проти Франції Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування або суду.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки жодних доказів протиправної поведінки підозрюваного впродовж його перебування під цілодобовим домашнім арештом слідчим суддею не встановлено.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного, суд врахував вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд враховує той факт, що інкримінований злочин мають високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Надані із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом матеріали доводять наявність правових підстав для продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 та продовження строку дії покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не зможе запобігти ризику кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування, в тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає вказане рішення законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

Усі обставини, посилання на які міститься в апеляційній скарзі захисника, були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, і не спростовують законність та обґрунтованість оскарженої ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 23.10.2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4