Провадження №1-кп/359/773/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0001989, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.11.2020 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, громадянки України, українки, неповнолітньої, учениці ДПТНЗ «Бориспільський професійний ліцей», з середньою освітою, незаміжньої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, за наступних обставин.
Так, 27.11.2020, близько 19.30 год., поліцейський взводу №2 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 , в складі екіпажу з командиром роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП поліцейським ОСОБА_8 , будучи одягнутими у формений одяг, перебуваючи під час виконання службових обов`язків, прибули на виклик за адресою АДРЕСА_3 .
Прибувши по вказаній адресі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали з`ясовувати обставини виклику, де в цей час на місці, була присутня неповнолітня гр. ОСОБА_4 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння голосно висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції, чим порушувала громадський порядок.
З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_4 , працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до неї, відрекомендувалися працівниками поліції, та попросили припинити висловлюватися нецензурною лайкою, однак остання на законні вимоги працівників поліції не відреагувала та продовжила свої неправомірні дії.
Після цього, працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для з`ясування обставин події доставили неповнолітню ОСОБА_4 , до відділу ювенальної превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, за адресою: м. Бориспіль вул. Френкеля, 2.
Прибувши до приміщення ювенальної превенції Бориспільського ВП Головного управління НП в Київській області, за адресою: м. Бориспіль вул. Френкеля, 2, ОСОБА_4 продовжуючи вчиняти протиправну діяльність, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , у зв`язку із виконанням нею виконання службових обов`язків, рукою заподіяла один удар в обличчя, внаслідок чого спричинила тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №202 від 30.11.2020, у ОСОБА_7 виявлено: в області носу зліва м`які тканини дещо набряклі, болісні при пальпації, із синявим відтінком на ділянці 2х1,5 см, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
За викладених вище обставин ОСОБА_4 вчинила умисні дії, що виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.
Вчинення ОСОБА_4 указаного злочину знайшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
Доказами вчинення даного злочину, є особисті покази обвинуваченої, надані нею в судовому засіданні.
В той же час, 11.12.2020 року в даному кримінальному провадженні між першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та неповнолітньою підозрюваною ОСОБА_4 , в присутності її законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрювана в присутності законного представника та захисника виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 345 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю, безумовно та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрювана в присутності законного представника та захисника, узгодили призначення покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки та встановленням іспитового строку і застосуванням ст. 75 КК України терміном в один рік та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину в скоєнні злочину, який їй інкримінується і передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась. Зазначила про обставини вчинення нею злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства. Угоду про визнання винуватості підтримала та просила її затвердити.
Захисник та законний представник обвинуваченої не заперечували проти укладення угоди та її затвердження судом, про що зазначили в судовому засіданні.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
В судовому засіданні потерпіла надала згоду щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що згідно ст. 12 КК України, відносить даний злочин до нетяжких злочинів.
При перевірці умов угоди судом встановлено, що її зміст відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, допускається за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В матеріалах справи письмова заява потерпілої щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною відсутня. Разом з тим, безпосередньо в судовому засіданні потерпіла підтримала таку угоду та добросовісно надала свою беззаперечну згоду на її укладення. У цьому зв`язку, суд вважає, що відсутність письмової заяви потерпілої не є підставою для відмови у затвердженні вказаної угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність позитивної характеристики та її молодий вік.
Як встановлено судом, обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання при проведенні судового розгляду не встановлено.
В свою чергу обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила свої зобов`язання за угодою щодо беззастережного визнання своєї винуватості у вчиненому.

З цього приводу, суд вважає зазначені умови та положення угоди про визнання винуватості достатніми та такими, що виправдовують застосування до ОСОБА_4 покарання, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність підстав для застосування положень ст.ст. 75 та 76 КК України і призначення покарання з іспитовим строком та визначенням відповідних обов`язків, передбаченими ст. 76 КК України.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім того, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 2 ст. 345 КК України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваною угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено. З цього приводу прокурором не заявлялось відповідних клопотань.
Процесуальних витрат в кримінальному провадженні не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475, 484-497 КПК України, ст.ст. 15, 27, 50, 65, 66, 69, 69-1, 75-77, 104, 345 КК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.12.2020 року, підписану в кримінальному провадженні №0001989, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2020 року, укладену між першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та неповнолітньою підозрюваною ОСОБА_4 , її законним представником ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити на підставі ст.ст. 75, 104 КК України засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на неї, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її законному представнику, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1
к