Номер провадження № 1-кп/243/783/2020
Номер справи 243/6735/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- потерпілого ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_5 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0002255 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 листопада 2019 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 05 серпня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, являється інвалідом третьої групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за № 0002255, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 листопада 2019 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2020 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 11 жовтня 2020 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 30 листопада 2020 року включно.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду від 17 листопада 2020 року Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року скасовано та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, тобто з 02 жовтня 2020 року до 30 листопада 2020 року включно, звільнивши його з під варти негайно.

В судовому засіданні 30 листопада 2020 року прокурор заявив Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів з огляду на те, що контроль за виконанням Ухвали про тримання особи під домашнім арештом покладено на Слов`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, 19 листопада 2020 року працівники поліції роз`яснили обвинуваченому ОСОБА_5 обов`язки, покладені на нього Ухвалою Донецького апеляційного суду, про що було складено відповідний протокол, до якого додається письмове зобов`язання ОСОБА_5 здати свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Станом на 30 листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_5 не виконав покладені на нього Ухвалою Донецького апеляційного суду обов`язки а саме: не здав до відповідних державних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Окрім того, із пояснень самого ОСОБА_5 , які були відібрані у присутності понятих, також вбачається, що останній умисно не здає свій паспорт для виїзду за кордон. В судові засідання призначені на 20 листопада 2020 року о 09 годині 30 хвилин та 25 листопада 2020 року о 14 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 не з`являється. Також є наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватись від суду, ґрунтується на тому, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка усвідомлює, що вчинила тяжке кримінальне правопорушення, за скоєння якого йому буде призначене реальне покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вже побудило його на дії, спрямовані на ухилення від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується наявними фактичними даними про те, що ОСОБА_5 покинув місце свого мешкання, тобто останній проявив реальні дії, спрямовані на ухилення від відповідальності. Просить суд задовольнити Клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити Клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, вважав, що йому можливо продовжити запобіжний захід у виді «цілодобового домашнього арешту». Також вказав, що він не має наміру ухилятися від суду і буде прибувати до суду за першою вимогою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, вважає, що ОСОБА_9 доцільно продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обговоривши у судовому засіданні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватись від суду, впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

11 листопада 2019 року, в порядку ст.ст. 276,277,278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Виклик підозрюваного ОСОБА_5 було здійснено у встановленому законом порядку, погоджене повідомлення про підозру, згідно зі ст.ст. 111, 112 КПК України було вручено директору КП СМР «Керуюча компанія № 4» та направлено поштою на адресу реєстрації ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , оскільки на той час ОСОБА_5 вже почав переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим останнього 11 листопада 2019 року оголошено у розшук.

22 червня 2020 року слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області винесено ухвалу, відповідно до якої надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

26 червня 2020 року ОСОБА_5 на виконання Ухвали про дозвіл на затримання затримано у квартирі будинку в м. Харків.

27 червня 2020 року ОСОБА_5 за участю захисника особисто повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та спрямовано до суду Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2020 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 11 жовтня 2020 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 30 листопада 2020 року включно.

17 листопада 2020 року Донецьким апеляційним судом скасовано Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року і застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до резолютивної частини вказаної Ухвали на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Метою продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню його спробам переховуватись від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватись від суду, ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка усвідомлює, що вчинила тяжке кримінальне правопорушення, за скоєння якого йому буде призначене реальне покарання, передбачене санкцією, інкримінованою статтею, у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вже побудило його на дії, спрямовані на ухилення від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується наявними фактичними даними про те, що ОСОБА_5 покинув місце свого мешкання, тобто останній проявив реальні дії, спрямовані на ухилення від відповідальності.

Окрім того, що ризик втечі підозрюваного доведено самим фактом його реалізації, ризик впливу на потерпілого і свідків існує з високим ступенем імовірності. Висновки про наявність даного ризику обумовлені тим, що потерпілий та всі наявні свідки, які були допитані по даному кримінальному провадженню, являються знайомими підозрюваного ОСОБА_5 , так як довгий час мешкають в одному мікрорайоні м. Слов`янськ, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, він може впливати па них будь-яким чином з метою змінити вже дані ними показання чи схилити до дачі завідомо неправдивих показань.

Окрім того, у судовому засіданні, яке відбулось 09 вересня 2020 року, обвинувачений публічно, у присутності суду, висловлював погрози щодо потерпілого. Указані обставини зафіксовані за допомогою звуко- та відеозаписувального засобу фіксації суду. Тобто, ризик неправомірного виливу на потерпілого підтверджується поведінкою обвинуваченого.

Також вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні.

Розглянувши Клопотання прокурора про подовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Суд не відхиляє доводів обвинуваченого та його захисника, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на потерпілого, свідків, які ще не допитані у судовому засіданні. Потерпілий та всі наявні свідки, які були допитані по даному кримінальному провадженню, являються знайомими ОСОБА_5 , так як довгий час мешкають в одному мікрорайоні м. Слов`янська, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, він може впливати на них будь яким чином з метою змінити вже дані ними показання чи схилити до дачі завідомо неправдивих показань.

Окрім того, у судовому засіданні, яке відбулося 09 вересня 2020 року, ОСОБА_5 публічно, у присутності суду, висловлював погрози щодо потерпілого. Указані обставини зафіксовані за допомогою звуко- та відеозаписувального засобу фіксації суду. Тобто, суд вважає, що ризик неправомірного впливу на потерпілого підтверджується поведінкою обвинуваченого.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме домашній арешт, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає достатнім продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання наявним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим слід продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.

Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді домашнього арешту або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Суд враховує також, що за даним кримінальним провадженням у період часу з листопада 2019 року до червня 2020 року ОСОБА_5 ухилявся від слідства, перебував у розшуку і його було затримано на виконання Ухвали про дозвіл на затримання у квартирі будинку в м. Харкові. Дії ОСОБА_5 були спрямовані на ухилення від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується наявними фактичними даними про те, що ОСОБА_5 покинув місце свого мешкання, тобто останній проявив реальні дії, спрямовані на ухилення від відповідальності.

Підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду є також те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання і процедура його відбування.

Суд дійшов висновку про необхідність продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк, що не може перевищувати 60 (шістдесят) днів, тобто по 28 січня 2021 року включно.

13 червня 2019 року Конституційний суд України у справі № 4-р/2019 визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Та обставина, що ч. 2 ст. 392 КПК України не приведена законодавцем у відповідність до Конституції України, необхідність чого встановлено Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019, не може бути підставою для обмеження права особи на оскарження судового рішення.

(Постанова Касаційного кримінального суду від 02 вересня 2020 року по справі 398/212/17).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Вважати продовженим застосування обраного під час судового розгляду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово на строк 60 (шістдесят) днів, тобто з 30 листопада 2020 року до 28 січня 2021 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого,прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії даної ухвали - до 28 січня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити Начальнику Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено, складено та підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст ухвали оголошений 30 листопада 2020 року о 16 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1