Справа № 524/51/21
Провадження № 1-кп/524/255/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці підготовче засідання кримінального провадження № 0001108 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-28.09.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України;
та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.12.2020 близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_7 перебував біля бару магазину «Барчик», що розташований за адресою вулиця Троїцька , будинок 51/42 в м. Кременчуці, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який знаходився біля входу у вказаний заклад та розмовляв по мобільному телефону. В цей час у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, ОСОБА_7 попрохав у ОСОБА_8 його мобільний телефон Nomi I 284 Black IMEI 1/2: НОМЕР_1 для здійснення телефонного дзвінка. В подальшому, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 не звертає на нього увагу, усвідомлюючи суспільно-небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, заволодів шахрайським шляхом мобільним телефоном Nomi I 284 Black, вартістю 400 гривень 10 копійок. З місця вчинення злочину ОСОБА_7 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 400 гривень 10 копійок.

Крім того, 08.12.2020 близько 18 години 51 хвилини, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проникли на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , після чого усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вважаючи, що їх дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом розбиття вікна проникли до вказаного будинку та намагались заволодіти майном потерпілого ОСОБА_9 , а саме: WIFI роутером марки «NETIS» WF2419E вартістю 336 гривень 00 копійок, блоком сигналізації «AJАX» Model: Ajax Hub вартістю 3600 гривень 00 копійок, датчиком сигналізації (абонентський термінал) «Huawei» EchoLife HG8310M вартістю 448 гривень 00 копійок, медичним пристроєм генератор синуса, який матеріальної цінності не має, та які були зібрані в сумку. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, злочин не завершили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони були викриті працівниками охоронної фірми «Сокіл», які приїхали на спрацьовану сигналізацію.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до житла, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб та за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим повторно.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до житла, за попередньою змовою групою осіб.

20.01.2021 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України. Згідно з угодою ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_10 буде призначене покарання: за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання: за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначине остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучені заяви від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , відповідно до яких останні надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченими.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченим узгоджене сторонами покарання.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також вважали можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченими вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в їх присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілими письмових згод прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяви потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченими, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілими письмових згод прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяви потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до яких вони надають згоди на укладання угоди між прокурором та обвинуваченими, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цілком розуміють положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Враховуючі дані про особи обвинувачених, покарання які їм призначаються, суд вважає, що існують ризики передбачені ст.. 177 КПК України, а саме переховування від суду з метою ухилення від відбування покарання та, вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому обраний ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.12.2020 року на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладену 20.01.2021 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт, заборонивши обвинуваченому право залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_4 у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без дозволу суду.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт, заборонивши обвинуваченому право залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин , без дозволу суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.12.2020 року на тимчасово вилучене майно скасувати.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 817,25 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 817,25 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Речові докази по справі: відрізки липкої стрічки - знищити; роутер марки «Netis», блок сигналізації арки «AJX», датчик сигналізації «HUAWEI», медичний пристрій генератор синуса - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: