Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

29 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002481 щодо ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

17.06.2020 року в.о. прокурора міста Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року і за сукупністю вироків призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю на строк 1 рік.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 , який був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року за ч.1 ст.205, ч.2 ст.2051 КК України і якому на підставі ст.71 КК України було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк 1 рік, вчинив новий злочин до повного відбуття покарання. А тому при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосував ст.71 КК України, яка підлягає застосуванню, внаслідок чого призначив ОСОБА_2 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Оскільки апеляційна скарга була подана без додержання вимог ст.396 КПК України, зокрема, вимоги прокурора не були чітко сформульовані і не узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, ухвалою Київського апеляційного суду від 16.07.2020 року її було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Враховуючи те, що за змістом ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, приєднується не все покарання, призначене за попереднім вироком, а невідбута його частина, то навіть, повністю приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року, яка становить майже 1 рік 2 місяці позбавлення волі, неможливо було призначити його на строк, запропонований прокурором.

Крім того, поза увагою прокурора залишилася та обставина, що ОСОБА_2 вчинив новий злочин під час відбування покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2017 року, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2018 року та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року, кожен з яких виконується самостійно, і стороною обвинувачення завірені належним чином копії цих вироків долучені не були.
Копія ухвали отримана уповноваженою особою Прокуратури міста Києва 20.07.2020 року, що підтверджується даними в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали прокурор 24.07.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину основного покарання та додаткове покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року, за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2018 року (з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2018 року, якою на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2018, більш суворим, призначеним вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2017 року, ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців) і за сукупністю вироків призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю на строк 1 рік. Також прокурор просить строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з 12.12.2016 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.12.2016 року по 10.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, є особою, яка має право подати апеляційну скаргу, і підстави для повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

А тому апеляційне провадження належить відкрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.398 КПК України,

у х в а л и в :

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 .
Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали з копіями апеляційної скарги та інформацією про їхні права та обов`язки.
Встановити строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати заперечення на апеляційну скаргу, до 19 серпня 2020 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1