Справа № 180/1631/19
Провадження № 1-кп/0182/1291/2020
У Х В А Л А
Іменем України

24.12.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
провівши у місті Нікополь, Дніпропетровської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000246 від 07.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихп. 5 ч. 2 ст. 115, ч.1,2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участю:
сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_6 ,
сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_7 ,
інші учасники судового провадження - перекладач ОСОБА_8

в с т а н о в и в:
В провадження колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000246 від 07.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч.1,2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ризики які передбачені ст. 177 КПК України, та були враховані при обранні вказаного запобіжного заходу не минули на теперішній час. За думкою прокурора, існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на свідків та потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому в якому підозрюється, обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечив, з врахуванням строку перебування під вартою просив змінити міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , з носінням електронного засобу контролю. Обвинувачений зазначив, що клопотання прокурора є безпідставним, перелічені прокурором ризики нічим не підтверджуються.

Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та підтримав клопотання підзахисного посилаючись на практику ЄСПЛ.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відносно обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.07.2011, "Осаковський проти України" від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 грудня 2020 року включно.

Заслухавши думку учасників судового засідання колегія суддів вважає, що враховуючі те, що ОСОБА_5 обвинувачується в заподіянні смерті іншим особам способом, небезпечним для життя багатьох осіб, заподіянні легких тілесних ушкоджень та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, відсутність міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення відповідальності дійсно може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни ними показань, або уникнення від дачі показань шляхом зміни місця проживання.

Колегією суддів не приймаються при застосуванні запобіжного заходу доводи сторони захисту про недоведеність підозри, недоведеність провини обвинуваченого у скоєнні злочинів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування, та остаточно вирішується судом при винесенні судового рішення.

Докази, які б унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого під вартою, колегії суддів надано не було.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.

Клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою рахуючи з 24.12.2020 до 18.02.2021 року включно.

Ухвала відповідно до Рішення Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3