Номер провадження: 11-кп/813/752/20
Номер справи місцевого суду: 500/4929/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2018 року в кримінальному провадженні №0001640 від 03.06.2014 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїла Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, не маючої утриманців, яка проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та їй призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто З ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2 686 гривні 74 копійки.
Вироком вирішено долю речових доказів.

встановив:
Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, ОСОБА_8 визнана винуватою у тому, що 20 травня 2014 року обвинувачена на території садового товариства АДРЕСА_2 з метою незаконного збуту, зірвала 30 головок снотворного маку, з яких за місцем мешкання по АДРЕСА_1 незаконно виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований і незаконно зберігала його з метою збуту.
Так, 04 червня 2014 року о 19 годині 30 хвилин сектором БНОН Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області проведена оперативна закупівля наркотичного засобу у ОСОБА_8 , в ході якої закупник ОСОБА_10 , маючи при собі грошові кошти в сумі 140 гривень, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 , реалізуючи свій намір на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, умисно, з корисливих мотивів незаконно збула ОСОБА_10 медичний шприц об`ємом 5 мл, в якому знаходилась рідина темно-коричневого кольору, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 61 від 07 червня 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій ацетильований об`ємом 1,8 мл, який в перерахунку на суху речовину становить 0,0144 г, отримавши при цьому гроші в сумі 140 гривень. Своїми діями вона вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.
Окрім того, 08 червня 2014 року о 10 годині сектором БНОН Ізмаїльського МВ ГУМВС в Одеській області проведена оперативна закупівля наркотичного засобу у ОСОБА_8 , в ході якої обвинувачена ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій намір на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, умисно, повторно, з корисливих мотивів незаконно збула закупнику ОСОБА_10 медичний шприц об`ємом 5 мл, в якому знаходилась рідина темно-коричневого кольору, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 65 від 09 червня 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій ацетильований об`ємом 1,8 мл, який в перерахунку на суху речовину становить 0,018 г, отримавши при цьому гроші в сумі 140 гривень. Своїми діями вона вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.
Окрім того, 08 червня 2014 року в період часу з 16 до 17 години 06 хвилин в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_8 було виявлено і вилучено медичний шприц разового застосування градуйований на 20 мл з рідиною коричневого кольору і скляна пляшечка з етикеткою «Перекис водню» ємкістю 40 мл з рідиною коричневого кольору, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 66 від 16 червня 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій ацетильований об`ємом 15 мл та 15,4 мл в перерахунку на сухі речовини становить 0,195 г та 0,6622 г. загальна маса опію складає 0,8572 г, які обвинувачена ОСОБА_8 умисно, незаконно придбала, виготовила та зберігала за місцем мешкання з метою збуту. Своїми діями вона вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та в цій частині ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Так, прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 50,51 КК України має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів, вказує, що суд призначив занадто м`яке покарання. Вказує, що ОСОБА_8 неодноразово збувала особливо небезпечні наркотичні засоби при цьому отримувала відповідну винагороду у виді грошових коштів. Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_8 свою причетність до вчинених злочинів заперечувала та жодним чином не каялась у вчиненому. Лише під час виступу перед судом з останнім словом обвинувачена змінила свою позицію та визнала провину у вчинених злочинах.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, яка підтримав свою апеляційну скаргу, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили залишити її без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Згідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, та узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфіковано правильно, що не оскаржується в апеляційній скарзі, а саме, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Проте, на думку апеляційного суду, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та призначив їй покарання, яке є несправедливим внаслідок м`якості.
Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Суд першої інстанції своє рішення вмотивував такими обставинами, як щире каяття, відношення обвинуваченої ОСОБА_8 до вчиненого та її сімейний стан, обставини, які обтяжують покарання відсутні. Проте, підставами для застосування ст. 69 КК України є такі пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Висновки суду з цього приводу у вироку відсутні.
Крім того, суд не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також, те, що обвинувачена неодноразово збувала особливо небезпечні наркотичні засоби при цьому отримувала відповідну винагороду у виді грошових коштів, та заперечувала свою причетність до інкримінованого злочину під час досудового розслідування.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд 1-ї інстанції допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, а саме, призначення основного покарання із застосування ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання, та безпідставно застосував до неї дію ст.ст. 75,76 КК України.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку та призначенням обвинуваченій більш суворого покарання, з урахуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону.

При призначенні покарання ОСОБА_8 апеляційний суд враховує всі обставини кримінального провадження, поведінку обвинуваченої під час апеляційного розгляду, яка ухилялася від явки до апеляційного суду, та вважає можливим призначити їй покарання згідно санкції ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів
У зв`язку з тим, що вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, обвинувачену належить взяти під варту в залі суду для забезпечення виконання вироку та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Оскільки ОСОБА_8 була затримана після вчинення злочину, строк її попереднього ув`язнення з 08.06.2014 року по 10.06.2014 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року) належить зарахувати у строк відбування покарання із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись статтями 24, 370, 374, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2018 року в кримінальному провадженні №0001640 від 03.06.2014 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким вонавизнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 строк її попереднього ув`язнення з 08.06.2014 року по 10.06.2014 року включно у строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяти під варту в залі суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання вироку.
В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на даний вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даного вироку.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4