ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3399/20 Справа № 191/680/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу забезпечення обвинувачення в а апеляційному суді Управління підтримання публічного обвинувачення в суді Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002188 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_9 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.09.2002 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.05.2009 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 14.11.2016 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -
Встановила:
У провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за вищевказаними апеляційними скаргами.

30 листопада 2020 року в судовому засіданні Дніпровського апеляційного суду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ,в обґрунтування якого прокурором зазначено, що враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, особливу тяжкість злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання є підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, що може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який поставив на обговорення питання доцільності продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішення цього питання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи, Верховним Судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності з вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 194, 197, 199 КПК України було враховано ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Отже, при вирішенні питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, приймаючи до уваги репутацію останнього, прийшла до висновку, що є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_7 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії від 26.07.2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.Колегія суддів, з урахуванням викладеного, вважає також доведеним ризик можливості вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать про наявність і вагомість ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді можливості переховування обвинуваченого від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, у цьому кримінальному провадженні вказані вище ризики не зменшились, а до спливу терміну тримання під вартою вирішити справу по суті неможливо, обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_7 під варту на час вирішення цього питання не змінилися, колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню, а запобіжний захід, обраний обвинуваченому у вигляді тримання під вартою має бути продовжений, з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження, що виключає можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора відділу забезпечення обвинувачення в а апеляційному суді Управління підтримання публічного обвинувачення в суді Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на 60 діб, а саме до 28 січня 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4