У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2020 року м. Ужгород
Дізнавач Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із даним клопотання, яке мотивує тим, що 31.10.2020 року до Ужгородського РВП надійшло повідомлення №75 від Державної прикордонної служби про те що на вантажному терміналі КПП Тиса за адресою с. Соломоново Ужгородського району, на виїзд з України прибув автомобіль марки «Пежо» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . В подальшому під час митного оформлення відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» на транспортний засіб - країна ініціатор Польща. Таким чином є достатні підстави вважати, що документи на вищевказаний автомобіль можуть містити ознаки підробки та номерне позначення агрегатів кузова могли піддаватись змінам.
31 жовтня 2020 року в ході проведення огляду місця події автомобіль марки «PEUGEOT» модель «BOXER LAMBOX» номерний знак « НОМЕР_1 » було вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів КПП «ТИСА», так як останній є тимчасово вилученим майном. Також в ході огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки серії НОМЕР_2 .
Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вважаються предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, у свою чергу унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, а також враховуючи, що без наявності вказаного майна не видасться можливим проведення низки експертних досліджень, дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на автомобіль марки «PEUGEOT» модель «BOXER LAMBOX» номерний знак « НОМЕР_1 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних митного посту «ТИСА» та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 », яке наразі зберігається при матеріалах кримінального провадження. Заборонити використання та розпоряджання автомобілем марки «PEUGEOT» модель «BOXER LAMBOX» номерний знак « НОМЕР_1 », та визначити місце його зберігання за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити використання та розпоряджання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 » та визначити місце зберігання до матеріалів кримінального провадження.
25.11.2020 року від захисника власника майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на клопотання, в яких останній просить клопотання задовольнити частково, накласти арешт на вказане у клопотанні майно із забороною розпорядження ними та відчуження. Зокрема, доводи заперечення зводяться до того, що ОСОБА_2 являється ФОП та займається перевезеннями вантажів, а заборона користування даним транспортним засобом позбавляє його можливості заробляти на життя для себе та родини. Зазначає, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію було добровільно надано слідчому. Крім того вказує, що ОСОБА_2 є добросовісним користувачем автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію і не обізнаний чому автомобіль знаходиться в розшуку. Вважає, що арешт у вигляді заборони розпорядження, користування та відчуження є неспіврозмірним обмеженням прав ОСОБА_2 , враховуючи, що висновки експертів існують, знаходяться у дізнавача, що спростовують факт вчинення злочину.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Подав до суду рапорт, в якому просить провести розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання.
Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив задовольнити частково, з урахування доводів викладених у письмових запереченнях на клопотання поданих до суду 25.11.2020 року.
Заслухавши пояснення захисника власника майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
31.10.2020 року в рамках вказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування було здійснено огляд місця події, зокрема автомобіля марки «PEUGEOT» модель «BOXER LAMBOX» номерний знак « НОМЕР_1 », в ході проведення якого було вилучено автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки серії НОМЕР_2 .
Згідно постанови дізначава Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 02 листопада 2020 року, вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати,що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлений та вилучений автомобіль, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України дізнавач довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Дізнавачем у клопотанні наведено достатньо підстав вважати, що вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вважаються предметами, такі були об`єктом кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створюють високі ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що у свою чергу, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.
Окрім того, дізнавач у клопотанні вказує на те, що в рамках досудового розслідування проводяться експертизи технічного стану автомобіля, транспортно-трасологічна, авто технічна та слідчі експерименти за участю вказаного автомобіля, який є вкрай необхідним для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.
Разом з цим, у матеріалах клопотання міститься копії супровідних листів Директору Закарпатського НДКЦ МВС України ОСОБА_6 № 5673/106/25/2-20 від 02.11.2020 року та № 5674/106/25/2-20 від 02.11.2020, згідно яких направлено постанови про призначення по даному кримінальному провадженню технічної експертизи документа та трасологічної експертизи, відповідно.
За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в частині накладення арешту на майно.
Разом із тим, прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на транспортний засіб марки «PEUGEOT» модель «BOXER LAMBOX» номерний знак « НОМЕР_1 », який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів митного посту «Тиса» а також на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії « НОМЕР_2 », яке зберігається при матеріалах кримінального провадження , шляхом заборони використання та розпорядження такими.
В решті клопотання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 08 грудня 2020 року о 16 годині 00 хв..

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1