У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" серпня 2020 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0005899 та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курахівка Селидівської міської ради Донецької області, громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді директора ТОВ «ГРВ-ГРУПП», військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
14.08.2020 старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005899.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 14.07.2019, близько 03-00 години, ОСОБА_5 перебував за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 .

Крім того, в цей же час за адресою: АДРЕСА_3 , проходили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який своєю рукою пошкодив дзеркало припаркованого автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_5 почувши характерні звуки пошкодження власного автомобіля, вирішив з`ясувати обставини пошкодження авто, вдягнувся, узявши до рук предмет схожий на металеву трубу, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою вийшли надвір, де побачили потерпілого ОСОБА_11 який перебував у компанії з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що віддалялися від автомобіля.

Так, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою наздогнав ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які на той момент перебували неподалік будинку АДРЕСА_4 .

Перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_4 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 розпочався словесний конфлікт, що виник внаслідок пошкодження автомобіля, яким користується ОСОБА_5 .

Разом з тим у ОСОБА_5 з мотивів особистої неприязності до потерпілого, виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи їх настання, ОСОБА_5 наблизився до потерпілого та почав наносити ОСОБА_11 цілеспрямовані удари предметом, схожим на металеву трубу, в область голови. В результаті завданих ударів потерпілий ОСОБА_11 впав на землю.

Разом з тим, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_11 знаходиться в лежачому положенні, продовжив реалізовувати прямий злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс ще декілька ударів ногою в область голови та тулуба потерпілого ОСОБА_11 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №042-2040-2019 від 25.10.2019-28.11.2019, при зверненні за медичною допомогою 14.07.2019 у ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в лівій лобній долі, субдуральна гематома зліва над скроневою долею, епідуральна гематома зліва в скроневій ділянці, перелом лівої скроневої кістки з явищами пневмоцефалії, перелом луски правої скроневої кістки з переходом на основу черепа в ділянці середньої та передньої черепних ямок з я явищами гемосинусу (наявність рідини в основній пазусі, комірках решітчастої кістки, в комірках сосцевидного відростку справа), забійна рана правої скронево-тім`яної ділянки, підшкірні гематоми лівої лобно-скроневої та правої потиличної ділянок, розрив правої барабанної перетинки, з розвитком гострого посттравматичного отиту та лагофтальму праворуч та нейропатії лицевого та трійчастого нервів праворуч.

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя, тому відповідно п.п. 2.1.2. та 2.1.3/б,/в «Правил», виявлене тілесне ушкодження, відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менш трьох травматичних дій (ударів) тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

06.05.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом від 14.07.2019 року; протоколом огляду місця події від 15.07.2019 року; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 від 21.08.2019, 16.12.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 віл 21.08.2019 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_9 від 14.07.2019, 18.07.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 21.08.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.12.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 16.12.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 20.12.2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
На думку слідчого, на даний час існують наступні ризики ризики, а саме:
- п.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та 15.05.2020 року досудове розслідування було зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України в звязку з переховуванням підозрюваного від органів слідства;
- п.3 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;
- п.4 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;
- п.5 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі офіційно не працевлаштований.
Тому, враховуючи перелічені ризики, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, вказували про недоведеність і необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, вказаних в клопотанні, просили не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не переховується, проживає разом з батьками по місцю проживання, раніше не судимий, характеризується виключно позитивно.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, який підтримав дане клопотання з підстав, викладених у ньому, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 14.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (кримінальне провадження №0005899).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: рапортом від 14.07.2019 року; протоколом огляду місця події від 15.07.2019 року; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 від 21.08.2019, 16.12.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 віл 21.08.2019 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_9 від 14.07.2019, 18.07.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 21.08.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.12.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 16.12.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 20.12.2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 Рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання в місті Києві, має постійне місце роботи.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На момент розгляду даного клопотання доказів про те, що за час проведення досудового розслідування, фактично перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, впливав на свідків слідчому судді прокурором надано не було.

Таким чином, окрім констатації, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, менш суворого, ніж тримання під вартою, який обмежує у свободі ОСОБА_5 , останній буде ухилятись від слідства та суду. Невизнання вини таким не може вважатись, оскільки це є правом підозрюваного та на останнього не покладено обов`язок доказування вини.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Також слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, впливати на потерпілого та свідків, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, постійне місце проживання та роботи, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 195, 196 , ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0005899 відносно ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Застосувати з метою встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005899, до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з перебуванням останнього за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, по 14 жовтня 2020 року включно, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`явитися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Визначити строк дії даної ухвали слідчого судді до 14 жовтня 2020 включно.

Виконання ухвали доручити співробітникам органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, та прокурора.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 9-05 годині 19 серпня 2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1