Провадження №1-кп/523/1275/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

26.08.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засідані, в приміщенні суду кримінальне провадження №0002325 по звинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хобі, Грузія, громадянина Грузії, грузина, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

Встановив:

Судом встановлено, що 25.07.2020 року близько 13:00 год., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку 130 по вул. Семена Палія м. Одеси, побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного наміру.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, з прямим умислом, ОСОБА_4 , підійшов до вищевказаного автомобіля, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та не може запобігти реалізації його злочинного умислу, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом відкриття водійських дверей, таємно викрав барсетку чорного кольору, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , зарядний пристрій чорного кольору Samsung, вартістю 200 гривень, картка розрахунку «Е-Газ» на 60 літрів, вартістю 600 гривень, записник який матеріальної цінності не представляє, гаманець вартістю 200 гривень, а також грошові кошти у сумі 500 гривень однією купюрою, що належали потерпілому ОСОБА_7 . Після чого, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

У даному кримінальному провадженні 11 серпня 2020 року між прокурором
ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Вказана угода про визнання винуватості укладена за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_7 прокурору
ОСОБА_3 на укладення нею угоди.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені
ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_6 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, а також те, що даним кримінальним правопорушенням шкоду відшкодовано, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою змінити до набрання вироком законої сили на особисте зобовязання.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 серпня 2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11 серпня 2020 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.
Звільнити ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю
3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_4 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою змінити до набрання вироком законої сили на особисте зобовязання.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з
ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору і надіслати потерпілій.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1