СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/131/21
ун. № 759/2019/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання -ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0010513 від 30.12.2018р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

інші учасники: потерпілий - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

30.12.2018р. приблизно о 15 годині, ОСОБА_4 , разом із своєю дружиною ОСОБА_8 , малолітньою донькою ОСОБА_9 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, прибув до торговельно-розважального центру «Апрель», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Л.Курбаса, 19-а, з метою проведення власного дозвілля.

Під час перебування в зазначеному торговельно-розважальному центрі, ОСОБА_4 , почав себе зухвало поводити, що виражалось у спілкуванні з персоналом нецензурною лайкою, у зв`язку з чим до нього підійшов охоронець ОСОБА_10 , який з приводу даної поведінки зробив зауваження та попросив залишити приміщення ТРЦ «Апрель». ОСОБА_4 , почувши дане зауваження, відмовив у проханні ОСОБА_10 , після чого між ними розпочалась суперечка та штовханина, в ході якої останній почав виводити ОСОБА_4 до виходу. Під час того, як ОСОБА_10 проводжав ОСОБА_4 до виходу з приміщення торгового центру, при цьому перебуваючи впритул від ОСОБА_4 з правої сторони та рухаючись по сходам, останній маючи до ОСОБА_10 особисту неприязнь з приводу того, що він виводить його із закладу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс один удар своєю правою рукою зігнутою в ліктьовому суглобі по обличчю останнього, а саме в область верхньої щелепи, в результаті чого ОСОБА_10 отримав травматичну екстракцію перших зубів на верхній щелепі справа та на верхній щелепі зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала проти клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 заперечував щодо закриття кримінального провадження, однак при вирішенні даного питання вважав можливим керуватися вимогами закону.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 49 КК України визначає строки звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальний проступок було вчинено 30.12.2018 року, перебіг строків давності не переривався, тобто строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплили.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Приймаючи до уваги, що підстав, які б перешкоджали суду прийняти рішення за заявленим клопотанням, в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди слід залишити без розгляду.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за 0010513 від 30.12.2018р. відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України - закрити.

Речові докази: компакт диск із записом камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1