Справа №463/6384/20
Провадження №1-кс/463/3648/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 15.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000774 від 30.07.2019.

Скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановою слідчого ДБР всупереч вимогам ст.55 КПК України, а також без врахування рішень слідчих суддів Личаківського районного суду м.Львова від 30.01.2020, 03.03.2020, 09.04.2020, 12.05.2020, яким попередні, аналогічні за змістом постанови слідчого ДБР про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим були скасовані, повторно відмовлено останньому у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000774 від 30.07.2019.

Оскільки вказана постанова не є мотивованою, так як не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України, не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України, винесена без врахування тієї обставини, що ОСОБА_3 завдано як моральну шкоду, внаслідок протиправних дій службових осіб СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області, так і матеріальну, у зв`язку з необхідністю сплати витрат на правову допомогу адвоката і інших витрат, пов`язаних з оскарженням дій правоохоронців, тому просить скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, разом з тим скерував клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого ДБР від 15.05.2020 ОСОБА_3 вкотре відмовлено у визнанні його потерпілим, яка є аналогічною за змістом попередній постанові слідчого ДБР від 13.02.2020, яка скасована ухвалою слідчого судді від 03.03.2020, а також винесена без врахування висновків слідчого судді, викладених в ухвалі від 12.05.2020, якою скасовано постанову слідчого ДБР від 27.04.2020.

Так, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 12.05.2020 судовим розглядом встановлено, що ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року, 3 березня 2020 року, 9 квітня 2020 року аналогічні за змістом постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 2 грудня 2019 року,13 лютого 2020 року та 18 березня 2020 року відповідно були скасовані, та в ухвалах встановлено, що слідчим належним чином не надано оцінки обставинам вчинення кримінального правопорушення, які належним чином не дослідженні та таким не надано оцінки, в тому числі обставинам можливого спричинення заявнику шкоди, при винесені постанов не враховано висновки слідчих суддів, викладені в ухвалах про скасування попередніх постанов про відмову у визнанні потерпілим.

При винесенні оскаржуваної постанови від 15.05.2020 слідчим ДБР повторно не надано належної оцінки обставинам можливого заподіяння ОСОБА_3 моральної та матеріальної шкоди та проігноровано висновки слідчих суддів, викладені в ухвалах про скасування попередніх постанов про відмову у визнанні потерпілим.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 15.05.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000774 від 30.07.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1