ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000049 від 16 серпня 2018 року відносно:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді інспектора ТОВ "Інтерпайп Україна", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро, освіта середня-спеціальна, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 22.04.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком один рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;
за участю: прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого - ОСОБА_8 , захисника-адвоката - ОСОБА_9 , обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 року, в період часу з 19 години 40 хвилин по 20 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , проїжджаючи на автомобілі марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 по 192 км перегону станції Самарівка - станції Нижньодніпровський - Вузол РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що розташований в адміністративно-територіальних межах Індустріального району м. Дніпро Дніпропетровської області, де він помітив поряд із залізничними коліями на ґрунті 2 фрагменти рейок Р-65, та в цей момент у обвинуваченого ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.
В цей час обвинуваченому ОСОБА_5 на мобільний телефон зателефонував його знайомий обвинувачений ОСОБА_6 , якому він розповів про виявлені ним фрагменти залізничних рейок і запропонував разом вчинити крадіжку, на що обвинувачений ОСОБА_6 погодився.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в цей же день, приблизно о 20 годині 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 , на автомобілі марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 прибули на 7 пікет 192 км перегону станції Самарівка - станції Нижньодніпровський - Вузол РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до місця, де знаходились вищезазначені фрагменти залізничних рейок. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 , вийшли з вказаного автомобіля, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер підійшли до фрагментів рейок Р-65, що знаходились на ґрунті неподалік від залізничних колій, взяли один фрагмент рейки Р-65 та поклали його на розкладене пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 . Після цього, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшли за другим фрагментом рейки Р-65, але в цей момент були виявлені працівниками воєнізованої охорони залізниці.
Таким чином обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з причин, що не залежали від їх волі не вчинили усіх дій, які вважали необхідними, для доведення злочину до кінця.
Вартість 2-х рейок (1 рейка загальною вагою 126,20 кг вартістю 2811,11 гривень; 2 рейка загальною вагою 126,85 кг., вартістю 2825,58 гривень), що належать «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» складає 5636,69 гривень.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_6 виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 своєї провини у скоєному злочині не визнав, пояснив суду що, 15 серпня 2018 року знаходився на місці скоєння злочину, близько 19 години 40 хвилин, він перебував там сам, оскільки йшов з роботи, а вранці, коли він йшов на роботу тією самою дорогою - бачив шматки рейок, які знаходились там без нагляду, та вирішив, що вони нікому не належать. Після чого він зателефонував ОСОБА_6 та попросив про допомогу, оскільки рейки тяжкі. Після чого він заїхав за ОСОБА_6 , та він допоміг йому загрузити рейки до автомобіля, та мав намір заїхати на станцію запитати, чи можна забрати зазначені рейки, однак в цей час приїхала охорона та затримала їх.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 своєї провини у скоєному злочині не визнав, пояснивши суду, що 15 серпня 2018 року, у вечірній час, йому зателефонував ОСОБА_5 та попрохав про допомогу, на що він погодився. Після чого ОСОБА_5 заїхав за ним на автомобілі, та вони прибули на місце скоєння злочину, де він допоміг загрузити до автомобіля рейки, при цьому він не запитував у ОСОБА_5 чиї це рейки, та сам не знав кому вони належать, а лише прибув допомогти завантажити їх за проханням ОСОБА_5 . Через невеликий проміжок часу приїхала охорона та затримала їх.
Про винність обвинувачених суд виходить з наступного.
Представник потерпілого ОСОБА_8 суду повідомив, що безпосередньо свідком подій не був та на місце події не виїжджав, однак 15 серпня 2018 року у вечірній час йому зателефонував диспетчер та повідомив, що було затримано двох чоловіків які намагались погрузити шматки рейок до автомобілю, а саме 2 шматки рейок Р-65, які належать Придніпровській залізниці.
Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що 15 серпня 2018 року у вечірній час отримав наказ прибути на 192 км перегону для охорони рейок, на що він прибув та бачив як під`їхав автомобіль жовтого кольору, з якого вийшли обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які стали завантажувати шматки рейок до автомобілю на якому прибули, у зв`язку з чим він та його напарник затримали останніх та викликали поліцію. Також зазначив, що вказані рейки належать відповідно до схеми «Придніпровській залізниці» ПАТ «Укрзалізниці».
Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що працює охоронником, та напередодні 15 серпня 2018 року охороняв рейки, які були заготовлені та порізані 14 серпня 2018 року та які обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагались викрасти 15 серпня 2018 року.
Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що працює охоронцем та на нічній варті 15 серпня 2018 року прибули на 192 км перегону, де виявили автомобіль ВАЗ жовтого кольору та обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які завантажували до зазначеного автомобіля рейки, у зв`язку з чим було викликано співробітників поліції.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що працює бригадиром на колії, свідком подій безпосередньо він не був, але йому відомо, що співробітники поліції, вночі 15 червня 2018 року затримали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які намагались викрасти рейки за допомогою автомобіля ВАЗ, на якому приїхали на місце злочину.
Окрім показів представник потерпілого і свідків, винність обвинувачених також підтверджується письмовими доказами наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме:
-протоколом огляду місця події від 15.08.2018 року з фото таблицею до нього, згідно якого за адресою ст.Нижньодніпровськ-Вузол - ст. Самарівка було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , два фрагменти залізничних рейок «Р-65», довжиною 195 та 196 сантиметрів, які визнані речовим доказом по кримінальному провадженню;

- протоколом огляду місця події від 26.09.2018 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце події за адресою, а саме переїзд на 192 км перегону станції Нижньодніпровськ-Самарівка;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2018 року з фото таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого останній вказав, що отримав наказ прибути на 192 км перегону для охорони рейок та прибувши на місце він побачив як під`їхав автомобіль жовтого кольору, з якого вийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та які почали завантажувати шматки рейок у автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , після чого він разом зі своїм напарником затримали останніх та викликали працівників поліції.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 393 від 17.09.2018 року, ринкова вартість двох рейок «Р-65», довжиною 195 та 196 см., що може використовуватись за своїм цільовим призначенням, та має ступінь зносу 1%, станом на 15.08.2018 року, з урахуванням зносу складає 5636, 69 гривень.

Суд, безпосередньо дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, доводи захисника-адвоката ОСОБА_9 частині визнання недопустимими доказами: протокол огляду місця події від 15 серпня 2018 року та висновку судово-товарознавчої експертизи №393 від 17 вересня 2018 року, вважає необґрунтованими за наступних підстав.
У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Посилання сторони захисту на недопустимість доказу протоколу огляду місця події від 15 серпня 2018 року, під час якого за адресою ст.Нижньодніпровськ-Вузол - ст. Самарівка було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , два фрагменти залізничних рейок «Р-45», довжиною 195 та 196 сантиметрів, є необґрунтованим, оскільки в наданому на дослідження суду протоколі відображені всі відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і дана слідча дія була проведена для підтвердження обставин провадження, у відповідності до положень ст.ст. 103, 104,105,106 КПК України.
Також безпідставними є доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом висновок судово-товарознавчої експертизи №393 від 17 вересня 2018 року, оскільки доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку передбаченому КПК України, при цьому враховується законність джерела, спосіб отримання доказів.

Висновок експерта в свою чергу є законним процесуальним джерелом доказів, який складено у відповідності із ст.ст. 101-102 КПК України.

Відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №393 від 17 вересня 2018 року, зазначена експертиза була проведена на підставі ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2018 року.

З дослідницької частини зазначеного висновку експерта вбачається, що вартість не наданого на дослідження майна визначалась згідно з порівняльним підходом за ринковими цінами, що склалися в регіонах України на продукцію аналогічного асортименту з урахуванням інформації про ринкові ціни, що діють на території України, при цьому при визначенні вартості враховувалась ступінь зносу.

Окрім того, у дослідницькій частині зазначено, що "у виняткових випадках, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта, його описами та іншими матеріалами, приєднаними до справи у встановленому порядку. Про проведення експертизи за такими матеріалами має бути вказано у ухвалі про її призначення".

Таким чином жодних порушених вимог КПК України при отриманні вищезазначених доказів судом не встановлено і відсутні підставі згідно ст. 87 КПК України для визнання доказів недопустимими.

Також безпідставними є доводи захисника щодо відсутності умислу у обвинувачених на вчинення крадіжки фрагментів залізничних рейок, з тих причин, що зазначене майно нікому не належить та перебувало на місці злочину без будь якої охорони, оскільки в ході судового розгляду ці доводи сторони захисту спростовані показами представника потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Окрім того, знаходження на 192 км перегону станції Самарівка - станції Нижньодніпровський - Вузол РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», поряд із залізничними коліями на ґрунті фрагментів рейок Р-65, не свідчить суду про провокацію злочину для обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які намагалися викрасти майно,що належить «Придніпровській залізниці» ПАТ «Укрзалізниці».
До невизнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд відноситься критично, оскільки їх винність у скоєному кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які у судовому засіданні стверджували, що обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 15 серпня 2018 року, було ними затримано на 192 км перегонупід час завантаження останніми до автомобіля ВАЗ д/н НОМЕР_1 , рейок, що належать «Придніпровській залізниці» ПАТ «Укрзалізниці», а також відповідними протоколом огляду місця події від 15.08.2018 року, згідно якого за адресою ст.Нижньодніпровськ-Вузол - ст. Самарівка було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , два фрагменти залізничних рейок, протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого останній вказав, що при прибутті на 192 км перегону для охорони рейок побачив як під`їхав автомобіль жовтого кольору, з якого вийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та які почали завантажувати шматки рейок у автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , після чого він разом зі своїм напарником затримали останніх та викликали працівників поліції.

Таким чином, суд визнає допустимими, належними і достовірними фактичні дані, що стосуються подій незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, які містять відповідні протоколи огляду місця подій, предметів, висновки експертів, протокол слідчого експерименту, відтак визнає щирими покази представника потерпілого, свідків, які повністю узгоджуються з такими даними. Вказані докази суд кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачення, водночас, критично оцінює, а тому і відхиляє показання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про свою непричетність до замаху на таємне викрадення чужого майна, що належить «Придніпровській залізниці» ПАТ «Укрзалізниці»за попередньою змовою групою осіб, оскільки ці показання спростовуються сукупністю доказів, які суд визнав допустимими, належними і достовірними.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року засуджений за ст. 164 ч. 1 КК України, та до винесення даного вироку, скоїв інше кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеним покаранням, покарання призначене за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 22 квітня 2020 року, остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти за рахунок проведення експертизи у розмірі 100 гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти за рахунок проведення експертизи у розмірі 100 гривень.
Речовий доказ - два фрагменти залізничних рейок "Р-65" довжиною 195 та 196 см, залишити РФ "Придніпровська залізниця" як власникам.
Речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 залишити ОСОБА_5 як власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особами, відносно яких винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1