Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1607/20

Номер провадження: 1-кс/511/512/20

15.09.2020 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у в игляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, має на утриманні неповнолітня дитина, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.

З поданого клопотання вбачається, що неодноразово в період з середини липня по 12 вересня 2020 року, точної дати слідством на цей час не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 на протязі останніх трьох років, почав проявляти симпатію до її сестри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповіла йому взаємністю, перебував по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою особою, почав їй пропонувати вступити з ним в статеві зносини, словесно погрожуючи, що у разі її відмови, він розповість родині про те, що вона йому симпатизує. Перебуваючи наодинці з ОСОБА_8 за її місцем помешкання, під час відсутності її батьків, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті, вступив з нею в статеві зносини з використанням геніталій шляхом вагінального проникненням в тіло потерпілої.

12 вересня 2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 прийшов в гості до свого тестя ОСОБА_9 , якого на той час не було за місцем мешкання, зайшов до кімнати ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 та з метою задоволення статевої пристрасті вступив з нею в статевий контакт природнім способом.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України, що кваліфікується, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

13 вересня 2020 року о 19:00 годині ОСОБА_5 було затримано у порядку статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.

14 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у злочині, передбаченому частиною 4 статті 152 КК України, кваліфікованому, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколі огляду місця події від 13.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 13.09.2020 року; протоколі освідування особи від 13.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено старий розрив дівочої пліви; протоколі освідування особи від 13.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено колото різана рана мошонки; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 13.09.2020 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколі допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 13.09.2020 року; медичною довідкою щодо потерпілої ОСОБА_8 , виявлено старий розрив дівочої пліви; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого досудового розслідування з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Враховуючи те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час не обрано запобіжний захід, виникла необхідність щодо обрання останьому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілу особу та свідків у вигляді погроз чи умовлянь (перебуває у цивільному шлюбі із сестрою потерпілої) з метою уникнення відповідальності за злочин, в якому обґрунтовано підозрюється, вчинити інший злочин чи продовжити кримінальне правопорушення.

Крім цього, до наявних ризиків можна віднести що ОСОБА_5 офіційно не працює, характеризується посередньо.

Відповідно пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, передбачений випадок доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Крім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо з наступних підстав.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого статтею 179 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти малолітньої особи. Тому не має впевненості що він буде дотримуватись вимог, закріплених статтею 42 КПК України. Крім того, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа, яка може заслуговувати на довіру, не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_5 .

Для застосування домашнього арешту згідно статті 181 КПК України потрібно, щоб підозрюваний мав законне та постійне місце проживання, тоді як встановлено, ОСОБА_5 проживає без реєстрації на території Роздільнянського району.

Застосування застави згідно ст. 182 КПК України неможливо, оскільки ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин сексуального характеру відносно малолітньої особи.

В судовому засіданні слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання заперечував та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації у Білгород-Дністровському районі, де мешкає його бабуся. Суду пояснив, що на протязі трьох місяців вступав у статеві зносини з ОСОБА_11 за її згодою та мав намір взяти її за дружину, на що вона була згодна. Родичі потерпілої побили його та спричинили йому численні тілесні ушкодження, а батько дівчини хотів його каструвати, але йому завадили. У лікарні йому надали медичну допомогу. Працівники поліції не застосовували до нього недозволених методів при затриманні. Захисник ОСОБА_6 просив обрати до підозрюваного більш м`який запобіжних захід та застосувати до нього заставу.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000485 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 вересня 2020 року, за ознаками кримінального злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.

13.09.2020 року о 19.00 годині ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України

З матеріалів клопотання встановлено, що 14 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у злочині, передбаченому частиною 4 статті 152 КК України.

Відповідно до статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною 4 статті 152 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно положень частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до характеристики Степанівської сільської ради, ОСОБА_5 проживає без реєстрації на території Степанівської сільської ради в селі Труд-Куток. Протягом якого часу не відомо. У порушенні громадського порядку помічений не був. Зі слів сусідів постійного місця роботи не має. Скарги і заяви по виконкому сільської ради на ОСОБА_5 не надходили.

Зі слів підозрюваного він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , 2002 року народження та вони мають дитину 2019 року народження. На території Роздільнянського району він не має постійного місця проживання та роботи.

Зі слів підозрюваного він має родину у Білгород-Дністровському районі, де має намір проживати у майбутньому.

Згідно положень частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно положень статті 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, які рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.00 години 13 вересня 2020 року до 19.00 години 11 листопада 2020 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1