Справа № 162/770/19
Провадження № 1-кп/162/2/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року селище Любешів.
Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000160, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 липня 2019 року, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК),
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Любешів, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, пенсіонера, непрацюючого, одруженого, несудимого,
встановив:
ОСОБА_6 приблизно о 17 годині 16 липня 2019 року, перебуваючи на території власного домогосподарства по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс один удар лопатою по лівій руці ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми з скальпованою раною у ділянці лівої кисті.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав та показав, що потерпілий ОСОБА_5 доводиться йому двоюрідним братом, вони є сусідами. Відносини між їх сім`ями є конфліктними. В пообідню пору 16 липня 2019 року обвинувачений разом із своєю дружиною ОСОБА_8 облаштовували огорожу металевою сіткою. Приблизно о 16 годині додому напідпитку повертався потерпілий. Побачивши їхню роботу, ОСОБА_5 почав погрожувати, що знесе усе екскаватором, розхитував стовпчики, бив по сітці палицею, ображав ОСОБА_8 , кидав у неї камінням. Коли палиця у руках потерпілого поламалась, він продовжив бити сітку руками. У цей час обвинувачений знаходився приблизно за 15 метрів від місця подій. З метою уникнення подальшого загострення конфлікту, який тривав приблизно п`ять хвилин, вони з дружиною пішли на город за стару хату поратись біля огірків. ОСОБА_6 настоює, що 16 липня 2019 року суперечка з потерпілим була словесною. Обвинувачений протягом судового розгляду змінював свої показання щодо того, що під час конфлікту він тримав у руках лопату. Між тим, обвинувачений настоює, що ні він, ні його дружина ударів ОСОБА_5 не заподіювали. На кінець конфлікту в обвинуваченого тілесних ушкоджень не було.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 16 липня 2019 року він п`яний не був. Потерпілого обурило, що обвинувачений загороджує дорогу між їх домогосподарствами. Приблизно о 17 годині між ним та обвинуваченим виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_5 поклав ліву руку на металевий стовпчик. Обвинувачений ударив його в руку металевою частиною лопати плазом зверху до низу. У момент заподіяння удару крім обвинуваченого та потерпілого на місці конфлікту нікого не було. Від удару йому зрізало шкіру, одразу почалась сильна кровотеча. ОСОБА_6 , побачивши це, утік з місця подій. Потерпілий почав гукати свою дружину та пішов на своє подвір`я. ОСОБА_9 викликала місцевого фельдшера, який надав йому першу медичну допомогу та порекомендував звернутися у лікарню, оскільки рука сильно набрякла. На наступний день потерпілий поїхав у Любешівську центральну районну лікарню, де був оглянутий лікарями, та звернувся у поліцію із відповідною заявою. Відповідаючи на уточнюючі запитання, потерпілий не пригадав чи його дружина ОСОБА_9 також брала участь у словесній суперечці з обвинуваченим та ОСОБА_8 .
Свідок обвинувачення ОСОБА_9 , дружина потерпілого, у суді показала, що у післяобідню пору 16 липня 2019 року була у сусідки ОСОБА_10 , куди прийшла ОСОБА_11 та сказала, що її чоловік свариться з обвинуваченим. Вона повернулась додому та також почала сваритись з ОСОБА_6 та його дружиною. Словесний конфлікт тривав приблизно 10 хвилин. На момент, коли свідок втрутилась у конфлікт, його учасниками були потерпілий, обвинувачений та дружина обвинуваченого. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 приблизно одночасно розійшлися по домівках, на місці подій залишались обвинувачений та потерпілий. Свідок зайшла у хату і почула голосні крики ОСОБА_5 . Коли вона вийшла з будинку, на порозі побачила кров, у потерпілого сильно набрякла рука. Свідок викликала місцевого фельдшера, який надав її чоловіку першу медичну допомогу. На другий день вони з потерпілим поїхали у селище Любешів у лікарню.
Свідок обвинувачення ОСОБА_11 у суді показала, що є сусідкою обвинуваченому та потерпілому. Конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 16 липня 2019 року не бачила, лише чула лайку та повідомила про це дружину потерпілого, яка була у будинку її матері ОСОБА_12 .
Свідок обвинувачення ОСОБА_12 у суді показала, що ОСОБА_13 та Хвесіки останнім часом часто конфліктують, проте суперечки між обвинуваченим та потерпілим після обіду 16 липня 2019 року вона не бачила та не чула. Дружина потерпілого дійсно була у неї вдома коли ОСОБА_11 зайшла у хату та повідомила, що ОСОБА_5 щось галасує.
Свідок обвинувачення ОСОБА_14 у суді показав, що працює фельдшером у селі В`язівне Любешівського району. Свідок ствердив, що десь о 17 годині 16 липня 2019 року до нього подзвонила дружина потерпілого та повідомила про травму ОСОБА_5 . Приблизно за десять хвилин він прийшов до будинку ОСОБА_13 та надав потерпілому першу медичну допомогу: обробив рану та здійснив перев`язку. У ОСОБА_5 була скальпована рана лівої кисті із зовнішнього боку. Рука потерпілого сильно набрякла, спостерігалась обмеженість рухів. ОСОБА_5 у ході обробки рани пояснював свідку, що його вдарив лопатою ОСОБА_6 .
Свідок обвинувачення ОСОБА_15 , лікар-травматолог Любешівської центральної районної лікарні, у суді показав, що ОСОБА_5 дійсно звертався до нього у липні 2019 року за допомогою із скальпованою раною кисті з частковим відшаруванням частини шкіри. У ході огляду пацієнта розривів сухожиль, переломів кісток не виявлено, а тому хворий був направлений до хірурга. Свідок припустив, що скальпована рана руки можлива внаслідок самоушкодження у побуті.
Свідок обвинувачення лікар-хірург Любешівської центральної районної лікарні ОСОБА_16 у суді також підтвердив огляд потерпілого із скальпованою раною лівої кисті із давністю утворення не більше доби. У ході надання медичної допомоги потерпілий повідомляв лікаря, що травми йому завдав родич ударом лопатою.
Допитана за ініціативою потерпілого свідок ОСОБА_17 у суді показала, що конфлікту між обвинуваченим та потерпілим 16 липня 2019 року не бачила та не чула.
Свідок захисту ОСОБА_8 , дружина обвинуваченого, у суді показала, що 16 липня 2019 року вона разом із чоловіком у себе на подвір`ї у селі В`язівне заміняли огорожу. Приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , будучи сильно п`яним, почав кричати, щоб знімали паркан. При цьому потерпілий був дуже агресивним, словесно ображав свідка, погрожував розправою. Згодом на місце подій прийшла дружина потерпілого, сварка продовжилась. ОСОБА_8 хотіла подзвонити у поліцію, однак помилково набрала номер 101. ОСОБА_6 фактично участі у конфлікті на брав, вмовив її не дзвонити у поліцію та лише у кінці заступився за неї. Словесна перепалка із Зімічами тривала приблизно 25 хвилин. По тому свідок разом з ОСОБА_6 пішли на грядки, а Зімічі -- за стару хату, і конфлікт припинився. Свідок не бачила у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Між тим, свідок настоює, що обвинувачений не бив потерпілого лопатою.
Свідок захисту ОСОБА_18 , донька обвинуваченого, у суді повідомила про часті конфлікти її батьків та ОСОБА_13 , спори виникають через межу. ОСОБА_6 завжди намагається уникати суперечок. Конфлікту між обвинуваченим та потерпілим 16 липня 2019 року вона не бачила.
З метою роз`яснення висновку у суді було допитано експерта Камінь-Каширського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_19 . На запитання учасників процесу, суду експерт показав, що проводив судово-медичну експертизу тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 за медичною документацією, огляд потерпілого не відбувався. Характерною особливістю скальпованої рани є утворення клаптя шкіри, відвернутого від тканини. За наявними для проведення експертизи вихідними даними у потерпілого могла утворитись саме скальпована рана. При цьому у момент замаху потерпілий міг не бачити направляючу силу удару. У ОСОБА_5 могли не утворитись сліди на внутрішній частині долоні у випадку заподіяння удару коли потерпілий тримав руку на металевому стовпчику з неріжучими поверхнями. Відповідаючи на запитання сторони захисту, експерт вказав на малоймовірність заподіяння самому собі скальпованої рани кисті, для цього необхідно певна відстань і певний кут направленої сили удару.
З досліджених у ході судового розгляду письмових доказів слідує наступне.
ОСОБА_5 звернувся у поліцію 17 липня 2019 року. У відповідній заяві потерпілий вказує, що тілесні ушкодження йому заподіяв його двоюрідний брат ОСОБА_6 за допомогою металевої лопати (а.с. 41).
Під час проведення слідчого експерименту 17 вересня 2019 року ОСОБА_5 вказав, що у момент удару він лівою рукою обперся на стовпчик. На статистові потерпілий показав, що удар був спрямований зверху вниз широкою стороною металевої частини лопати (а.с. 47-55). Згідно з висновком судово-медичного експерта від 20 вересня 2019 року у ОСОБА_5 констатовано наявність підшкірної гематоми із скальпованою раною у ділянці лівої кисті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. За механізмом -- удар в кількості однієї контактуючої дії. Не виключається, що тілесне ушкодження могло утворитись у час та при обставинах вказаних потерпілим під час слідчого експерименту (а.с. 60, 61).
Суд констатує суттєві розбіжності у показаннях обвинуваченого, потерпілого, свідків обвинувачення та захисту щодо обставин конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у післяобідню пору 16 липня 2019 року. Зазначені суперечності неможливо усунути передбаченими кримінальним процесуальним законом засобами.
Між тим, оцінюючи досліджені докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить таких висновків.

Відповідальність за частиною першою статті 125 КК настає за умисне заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до статті 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у кримінальному провадженніпідлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обвинувачений, потерпілий, допитані у ході судового розгляду свідки усі вказали на конфлікт між Зімічами та Хвесіками 16 липня 2020 року.

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 , його дружина ОСОБА_8 , дружина потерпілого ОСОБА_9 , які були безпосередніми учасниками суперечки, усі ствердили про відсутність у потерпілого видимих тілесних ушкоджень на початок конфлікту.

Потерпілий ОСОБА_5 настоює, що у момент заподіяння йому тілесних ушкоджень на місці подій був лише він та обвинувачений. Цю обставину також підтвердила дружина потерпілого ОСОБА_9 .

Натомість обвинувачений наполягає, що не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому. Між тим, він плутається у показаннях щодо того чи під час суперечки він тримав у руках лопату.

Свідок захисту ОСОБА_8 , дружина обвинуваченого, категорично ствердила, що ОСОБА_6 постійно був у полі її зору і не бив лопатою потерпілого.

Разом з тим, суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_5 зокрема у своїй заяві від 17 липня 2019 року одразу вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження лівої руки ударом лопати.
Лікарі ОСОБА_14 , ОСОБА_16 кожен окремо зазначили, що під час огляду потерпілого останній у першому випадку пояснював, що тілесні ушкодження йому заподіяв лопатою ОСОБА_6 , у другому «родич лопатою».
Про аналогічні пояснення потерпілого одразу після отримання тілесних ушкоджень вказала і свідок ОСОБА_9 .
Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 вказав на спосіб заподіяння йому тілесного ушкодження обвинуваченим.
Висновком експертизи стверджено ймовірність заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за обставин та у спосіб, які вказані потерпілим під час слідчого експерименту.
Допитаний у ході судового розгляду експерт ОСОБА_19 показав, що за наявними для проведення експертизи вихідними даними у потерпілого могла утворитись саме скальпована рана лівої кисті. При цьому у момент замаху потерпілий міг не бачити направляючу силу удару. Експерт вказав на малоймовірність членоушкодження у вигляді скальпованої рани кисті, для цього необхідно певна відстань і кут направлення сили удару.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка захисту ОСОБА_8 щодо обставин конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 .
Суд дійшов до переконання про умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 у вигляді підшкірної гематоми з скальпованою раною у ділянці лівої кисті саме обвинуваченим ОСОБА_6 .
Між тим, підлягає уточненню обвинувачення у частині часу вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи показання допитаних у судовому засіданні осіб у їх сукупності, суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення сталось приблизно о 17 годині 16 липня 2019 року.
Дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за частиною першою статті 125 КК.
Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відповідно до статті 12 КК віднесено до категорії кримінальних проступків, за яке передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Між тим, суд бере до уваги, що здійснено посягання на здоров`я потерпілого.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, у ході досудового розслідування не встановлено.

Як слідує з досудової доповіді Любешівського районного сектору філії Державної установи «Центру пробації» в Волинській області, ОСОБА_6 мислить раціонально, старанний, відповідальний, користується авторитетом серед жителів села В`язівне. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній. Інспектор органу пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 36-39).

Обвинувачений є пенсіонером, ніде не працює, що відповідно до статей 56, 57 КК унеможливлює призначення покарання у виді громадських чи виправних робіт.

По місцю проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно (а.с. 73).

Враховуючи наведене, суд вважає, що у цьому випадку буде достатнім призначення ОСОБА_6 покарання у межах санкції частини першої статті 125 КК у виді штрафу у посередньому розмірі.

Процесуальних приводів і підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Судових витрат у справі немає.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу розміром 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-- медичну картку амбулаторного хворого № 2834 -- залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 ;

-- дерев`яну палицю, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, -- знищити як малоцінну;

-- належну обвинуваченому ОСОБА_6 металеву лопату з дерев`яним держаком, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, конфіскувати як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя ОСОБА_1