Провадження № 1-кп/592/297/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі - головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раныше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України,-

Встановив:

На початку липня 2020 року, більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , бажаючи обміняти свою кобилу на іншу, зателефонував по номеру телефону, зазначеному в мережі Інтернет в оголошенні з приводу продажу коней, та у такий спосіб познайомився з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає у м. Охтирка.
Згідно з усною домовленістю між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , остання на початку липня 2020 року, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, о 09 год. 30 хв. привезла до АДРЕСА_1 кобилу, яку після попереднього огляду обміняла на кобилу, власником якої був ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_5 здійснив доплату ОСОБА_6 різниці вартості в сумі 7500 грн. та 1500 грн. за доставку.
Наступного для, виявивши, що кобила не їздить в повозці, ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та зажадав привезти йому іншого коня, на що остання погодилась та цього ж дня привезла до АДРЕСА_1 іншого коня. Оглянувши коня, ОСОБА_5 погодився на обмін, заплативши при цьому 1500 грн. за доставку коня ОСОБА_6 та передав їй свою кобилу.
Цього ж дня ОСОБА_5 , виявив, що отриманий ним від ОСОБА_6 кінь також має недоліки, знову зателефонував їй та посварився з нею, вимагаючи обміняти коней знову. У свою чергу ОСОБА_6 відмовила йому, мотивуючи це тим, що вже двічі привозила йому коней, яких він особисто оглядав.
Таким чином, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на початку липня 2020 року виник цивільно-правовий спір з приводу обміну коней.
У подальшому, 04.07.2020 близько 10 год. 00 хв. перебуваючи на території ТОВ «Центральний ринок м. Суми» в м. Суми по вул. Засумська, б. 2, ОСОБА_5 зустрів свого знайомого Особу, щодо якої досудове розслідування проводиться у іншому провадженні.
Внаслідок багаторічного знайомства ОСОБА_5 достовірно відомо, що Особа, щодо якої досудове розслідування проводиться у іншому провадженні, може здійснювати злочинний вплив, оскільки перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, зокрема завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям здійснює злочинний вплив і координує злочинну діяльність інших осіб, які здійснюють злочинний вплив.

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на застосування до ОСОБА_6 злочинного впливу, з метою спонукання останньої до позитивного вирішення спору, який виник з приводу обміну коней.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Особа, щодо якої досудове розслідування проводиться у іншому провадженні, може здійснювати злочинний вплив, з метою застосування ним такого впливу, всупереч встановленому у суспільстві порядку вирішення цивільно-правових спорів, під час бесіди повідомив про ситуацію, яка сталася у нього з ОСОБА_6 під час обміну коней, та попрохав вплинути на останню з метою позитивного вирішення спору.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, у обідній час 04.07.2020 ОСОБА_5 прибув на вул. В`ячеслава Чорновола в м. Суми, де при зустрічі з Особою, щодо якої досудове розслідування проводиться у іншому провадженні, повідомив останньому номер телефону ОСОБА_6 з метою здійснення щодо неї злочинного впливу.
Тобто у такий спосіб ОСОБА_5 звернувся до особи, щодо якої досудове розслідування проводиться у іншому провадженні, якого вважав таким, що може здійснювати злочинний вплив, для застосування злочинного впливу відносно ОСОБА_6 .
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що завідомо знаючи, що Особа, щодо якої досудове розслідування проводиться у іншому провадженні, може здійснювати злочинний вплив, зокрема, є особою, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, звернувся до нього з метою застосування такого впливу до ОСОБА_6 для позитивного вирішення цивільно-правового спору, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України, а саме звернення за застосуванням злочинного впливу.
Під час підготовчого судового засідання сторонами кримінального провадження суду надана угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнає свою провину у скоєному при вищезазначених обставинах.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Угода містить роз`яснення стосовно обмеження права на оскарження вироку згідно положень ст. 394, 424 КПК України, відмови обвинуваченого від здійснення прав передбачених абзацом 1 і 4 ч.4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд також вважає встановленим, що укладання угоди є добровільним, що підтвердили сторони обвинувачення та захисту.

Також встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор, обвинувачений, його захисник вважали, що угода про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами кримінального провадження покарання відповідає вимогам закону, не протирічить інтересам сторін кримінального провадження і може бути затверджена судом.

Підстав у відмові в затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, суд по справі не вбачає.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 свою провину у скоєному визнав повністю, у скоєному кається, раніше не судимий, досяг пенсійного віку, слідчий в обвинувальному акті зазначає, що він активно сприяв розкриттю злочину.

Дані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості скоєного, що дає підстави суду вважати, що зазначене вище покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Речові докази, судові витрати в обвинувальному акті не зазначені.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, -

Засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.10.2020 року між стороною обвинувачення та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк в один рік

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України :

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1