Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у відсутності учасників судового розгляду, матеріали судового провадження 11-сс/4806/403/20 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18. 10. 2019.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0003265 від 11. 10. 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: транспортний засіб марки «Skoda Kodiaq», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони власнику чи іншим користувачам, ким би вони не були, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Із клопотання слідчого про накладення арешту вбачається, що СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003265 від 11. 10. 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11. 10. 2019 близько 11 год. 07 хв. водій автомобіля марки «Skoda Kodiaq», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись зі сторони вул. Фединця у сторону вул. Другетів, напроти буд. № 7, по вул. Вакарова в м. Ужгороді, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що вищевказаний транспортний засіб марки «Skoda Kodiaq», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосереднім знаряддям кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Посилаючись на наявність підстав для задоволення клопотання, слідчий просив застосувати один з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме - арешт майна.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу та наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у

-2-

клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки незастосування арешту може призвести до неможливості проведення необхідних слідчих дій та експертиз або настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 18. 10. 2019 - скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно - автомобіль марки «Skoda Kodiaq», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 . В обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею без участі власника майна - ОСОБА_5 , про результати розгляду клопотання судом ОСОБА_5 також не повідомлялось, що свідчить про порушення права останнього на захист. Також на його думку, клопотання розглянуто з порушенням граничних строків, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події від 11. 10. 2019, автомобіль власника був вилучений, а з клопотанням про накладення арешту на даний автомобіль слідчий звернувся 15. 10. 2019, тобто з пропуском передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку. Окрім того, в ухвалі слідчого судді не наведено жодних обґрунтувань щодо підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки 11. 10. 2019 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на площі Корятовича в м. Ужгороді виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 вистрибнув на автомобіль ОСОБА_5 та намагався зламати кріплення на даху автомобіля, що зафіксовано даними камер відеоспостереження території загального користування площі Корятовича в м. Ужгороді. Після конфлікту, ОСОБА_5 звернувся із заявою до відділення поліції про пошкодження йому автомобіля невідомою особою та, з метою з`ясування всіх обставин події та дотримання всіх процедур, залишив автомобіль на території Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області. Таким чином, станом на 11. 10. 2019 не існувало події ДТП, за якої будь-якій особі, в тому числі і ОСОБА_8 могли бути спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Також адвокат ОСОБА_6 вказує про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 11. 10. 2019, оскільки проведення огляду місця події, в ході якого був вилучений автомобіль марки «Skoda Kodiaq», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , проводився не на місці події, а на місці знаходження вилученого транспортного засобу Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, однак жодної ухвали слідчого судді про проведення обшуку до клопотання про арешт майна не долучено.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна та його представника адвоката ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги у його та власника майна, відсутності.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
-3-

Оскільки матеріали судового провадження не містять даних про вручення ОСОБА_5 , про арешт майна якого ставилось питання у клопотанні слідчого та його адвокату ОСОБА_6 , який оскаржує ухвалу слідчого судді від 18. 10. 2019, копії цієї ухвали, а зі змісту апеляційної скарги адвоката вбачається, що копію судового рішення ними отримано 17. 06. 2020, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 є такою, що подана в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України для оскарження ухвали слідчого судді.
Відповідно до вимог ст. ст.3 70, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 18. 10. 2019 відповідає не в повній мірі.
Із клопотання слідчого вбачається, що СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003265 від 11. 10. 2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на виявлене та вилучене 11. 10. 2019 під час огляду місця події майно, а саме: транспортний засіб марки «Skoda Kodiaq» номерний знак Німеччини НОМЕР_1 .
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, зазначених вимог закону слідчий, який звернувся з клопотанням та слідчий суддя при його розгляді, не дотрималися.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії

-4-

документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна накладається за наявності достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Постановою слідчого від 11. 10. 2019 транспортний засіб марки «Skoda Kodiaq» номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003265 від 11. 10. 2019.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно.
Колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження містять достатньо даних вважати, що вилучене під час огляду місця події 11. 10. 2019 майно, може бути залучене до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, на ньому могли зберегтись сліди пов`язані зі скоєнням кримінального правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, тому доводи сторони захисту з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.
Виходячи з наведеного та обставин провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Kodiaq» номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з вимогами закону.

-5-

Колегія суддів відхиляє доводи адвоката ОСОБА_6 щодо розгляду клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події, автомобіль скаржника був вилучений 11. 10. 2019, з клопотанням про накладення арешту на даний автомобіль слідчий звернувся 15. 10. 2019, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, так як 14. 10. 2019 визначений державним святом і неробочим днем.
Твердження представника власника майна в апеляційній скарзі на відсутність доказів того, що 11. 10. 2019 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на площі Корятовича в м. Ужгороді виник конфлікт, в ході якого саме ОСОБА_8 вистрибнув на автомобіль ОСОБА_5 та намагався пошкодити належний йому автомобіль, є необґрунтованими, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати зібрані органом досудового розслідування докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23. 10. 1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про недопустимість як доказу у даному кримінальному провадженні протоколу огляду місця події від 11. 10. 2019, через проведення огляду місця події слідчим не на безпосередньому місці події, а на території Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області та без ухвали слідчого судді, оскільки завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час, та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо. Таких даних у судовому провадженні немає і клопотання слідчого не містить.
В цій частині ухвала слідчого судді вимогам кримінального процесуального закону не відповідає, оскільки взагалі не містить обгрунтування необхідності обмеження права ОСОБА_5 в користуванні його майном, зокрема: транспортним засобом марки «Skoda Kodiaq» номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , який був вилучений 11. 10. 2019 під час огляду місця події. Зокрема, слідчий суддя жодним чином не проаналізував підстави арешту майна, його завдання та наслідки для власника майна, обмежившись лише посиланням на норми КПК України, що є грубим порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом та Конституцією України.
Враховуючи вимоги ч. 11 ст. 170 КК України, апеляційний суд приходить до переконання, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, шляхом лише заборони його розпорядження, з дозволом користування, належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні, і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

-6-

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб та досудовому розслідуванні кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , колегією суддів не встановлено.
Викладені обставини свідчать про необ`єктивність судового розгляду, наслідком чого є скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України постановлення апеляційним судом нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18. 10. 2019 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно - скасувати.
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене 11. 10. 2019 під час огляду місця події, майно, а саме: транспортний засіб марки «Skoda Kodiaq», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , шляхом заборони розпоряджатися ним.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 24. 12. 2020 о 14 год. в залі №2 Закарпатського апеляційного суду.

Судді: