Провадження 1-в/389/41/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_2 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області подання Знам`янського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації в Кіровоградській області (далі Знам`янського МРВ пробації) щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта середня, пенсіонерка, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимої: 04 серпня 2014 року Знам`янським міськрайонний судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.; 20 квітня 2017 року Знам`янським міськрайонний судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.389 КК України, зі звільненням від покарання на підставі ч.2 ст.57, ч.3 ст.61, ч.1 ст.74 КК України,

про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку,-

В С Т А Н О В И В:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, 28 квітня 2020 року, надійшло клопотання Знам`янського МРВ пробації в якому ставиться питання про необхідність звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2014 року у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

Клопотання обrрунтовано тим, що ОСОБА_4 , 04 серпня 2014 року, була засуджена Знам`янським міськрайонний судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.125 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Зазначений вирок набув законної сили, але засуджена, всупереч ч.1 ст.26 КВК України, незважаючи на численні нагадування щодо необхідності сплати штрафу, штраф не сплатила і дотепер. За ухилення від сплати штрафу, вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2017 року, за ч.1 ст.389 КК України, ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України. Враховуючи закінчення строку, визначеного ч.1 ст.80 КК України, Знам`янський МРВ пробації звернувся до суду з даним поданням.

ОСОБА_4 на неодноразові виклики суду, не з`явилася, причини неявки суду не повідомлено, судові повістки про виклик до суду повертаються з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаного вбачається, що судом вжито усі належні заходи, щодо повідомлення засудженої про час і місце розгляду подання, останній, після винесення вироку, було роз`яснено про необхідність сплати штрафу, у місячний строк, після набрання вироком суду законної сили, і повідомлення про це суд, шляхом представлення документа про сплату штрафу, і вона мала за бажання, об`єктивну можливість як особисто так і скориставшись послугами адвоката, з`явитись на пошту для отримання судової повістки, дізнатись на сайті "Судова влада" про виклик до суду, прийняти участь при розгляді подання, однак не скористалася своїми правами. Тож, з урахуванням викладеного, враховуючи, що подання перебуває в провадженні суду з 28.04.2020 року, з метою дотримання ст.28 КПК України, в частині розумних строків кримінального провадження, вбачається необхідним розглянути справу за відсутності засудженої.

Представник Знам`янського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги подання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи вказану норму, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання у відсутність учасників справи.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, встановив наступне.

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2014 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., копія вказаного вироку, в день винесення, вручена засудженій, останній роз`яснено про необхідність сплати штрафу, у місячний строк, після набрання вироком суду законної сили, і повідомлення про це суд, шляхом представлення документа про сплату штрафу.

20 квітня 2017 року Знам`янським міськрайонний судом Кіровоградської області ОСОБА_4 визнано винною за ч.1 ст.389 КК України, а саме за ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього покарання, зі звільненням від покарання на підставі ч.2 ст.57, ч.3 ст.61, ч.1 ст.74 КК України. Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.08.2014 року ухвалено виконувати самостійно. Під час розгляду справи, ОСОБА_4 вказала, що знала про необхідність сплати штрафу, однак не сплатила його, осільки не вважає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, зобов`язалась штраф сплатити.

Станом на день розгляду подання, відомості про сплату ОСОБА_4 штрафу відсутні.

Частиною 1 статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.3 ст.26 Кримінально - виконавчого кодексу України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт, або позбавлення волі, відповідно до закону.

Відповідно до абзацу першого ч.5 ст.53 Кримінального кодексу України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати, суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у звязку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч.1 ст.389 КК України, є злочином.
Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.
Вироком суду від 20.04.2017 ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.389 КК України, однак, зазначеним вироком, останню звільнено від покарання на підставі ст.57 ч.2, ст.61 ч.3, ст.74 ч.1 КК України, а вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровградської області від 04.08.2014 року ухвалено виконувати самостійно, відтак, в даному випадку немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015р.
Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Враховуючи викладене, те, що строки виконання вироку, визначені ст.80 КК України, закінчились, суд вважає, що наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, ст.152 КВК України, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Подання Знам`янського МРВ пробації стосовно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2014 року, за ч.1 ст.125 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів.

Повний текс ухвали проголошено 23.09.2020 о 16.00 год.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1