Справа № 640/6433/17
н/п 1-в/953/263/20
"22" липня 2020 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2017 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2017 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України та призначено покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки. На підставі ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Зазначений вирок було прийнято до виконання Київським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.
Начальник Київського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки іспитовий строк засудженого закінчився 19.06.2019 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.08.2017 року засудженому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки. З 14.02.2018 року встановити місцезнаходження засудженого не виявилось можливим. Відповідно до наданої інформації з Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 оголошено у державний розшук. Крім того, в період іспитового строку до ЄРДР була внесена інформація щодо вчинення засудженим правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Іспитовий строк засудженого закінчився 19.06.2019 року, у зв`язку з чим орган пробації звернувся до суду із клопотання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінчення випробувального строку.
Представник Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника органу пробації, подання підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надала клопотання про слухання подання без її участі, щодо розгляду клопотання покладалась на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену у клопотанні, причини неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв від засудженого не надходило.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.
Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 78 Кримінального кодексу України та частини другої статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи з аналізу вказаних норм, звільнення засудженого від відбування покарання можливо за умови одночасного виконання ним двох умов: виконання покладених на нього судом обов`язків та не вчинення протягом іспитового строку нового злочину.
Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.
Відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 19.06.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.1 ст.. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
02.08.2017 року Київський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області отримав та прийняв до виконання копію вироку Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2017 року стосовно громадяна ОСОБА_4 . Згідно даного вироку на ОСОБА_4 покладено обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. 10.08.2017 року засудженому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки. З 14.02.2018 року встановити місцезнаходження засудженого не виявилось можливим. 11.07.2018 року начальник Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звернувся із поданням до Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про передачу матеріалів початкового розшуку засудженого для відкриття розшукової справи та здійснення подальшого розшуку.
Відповідно до наданої інформації з Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 оголошено у державний розшук.
За час іспитового строку ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався, в період іспитового строку до ЄРДР була внесена інформація щодо вчинення засудженим правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обвинувальний акт до суду не надходив.
Згідно ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Відповідно до положень ч.1 ст.164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".
Ч. 1 ст. 78 КК України та ст.165 КВК України визначають, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений у період іспитового строку ухилявся від відбування покарання з випробуванням, що з урахуванням вимог ст. 78 КК України є обов`язковим елементом випробування, тому в даному випадку випробування не може вважатися успішним. Разом з тим, відомості про наявність відносно засудженого нового обвинувального вироку, який би набрав законної сили, за злочин, у вчинені якого під час дії іспитового строку йому було оголошено підозру, матеріали справи не містять, а тому при вирішенні клопотання суд не бере до уваги інформацію щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення засудженим нового злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст. 107, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Особову справу № 93/2017 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -