г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1653/18
Номер провадження 1-кс/213/880/20
У Х В А Л А
Іменем України
10 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2018 року за №0000357 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2020 року суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 заявила самовідвід під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2018 року за №0000357 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 посилається на те, що нею здійснювався розгляд кримінального провадження №0000977 від 08 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. За одним із епізодів у вказаному кримінальному провадженні, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину у співучасті з ОСОБА_4 . Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 безпосередньо пов`язане з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 , під час розгляду якого ОСОБА_4 був допитаний в якості свідка.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином, подав клопотання, відповідно до якого просив розглядати заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 без його участі та відмовити у задоволенні вказаної заяви.
Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.

Враховуючи вимоги ст.ст. 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у відсутність осіб, що не з`явились.
Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, кримінальне провадження №0000617 від 01 червня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке було об`єднано з кримінальним провадженням №0000977 від 08.07.2016 року, виділено, в окреме провадження з із кримінального провадження№0000357 від 22 березня 2018 року.

Так, статтею 75 КПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) слідчого судді, судді або присяжного, перелік яких є вичерпним.
Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Таким чином, однією з обставин, що виключає участь судді є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Однією з гарантій забезпечення доступу до правосуддя, що має реалізовуватися належним та неупередженим судом, є здійснення кримінального провадження з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права, свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Вказаний принцип у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, що визначений ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Безсторонність судді презюмується. Відсутність такого критерію під час здійснення суддею правосуддя повинно бути доведено. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Окрім того, ЄСПЛ щодо наявності належних сумнівів у неупердженості суду встановлює два виключення: - несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44); - сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах, неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).
Відповідно до п.1.1., п.1.2. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27липня 2006 року, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-чийого боку та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як у відношенні до суспільства в цілому, так і у відношенні до конкретних сторін судової справи, по якій він повинен винести рішення.
Аналогічні принципи закріплені в Кодексі суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 23 лютого 2013 року.
Узагальнюючи принципи поведінки судді, які знайшли своє відображення у нормах міжнародного права, практиці ЄСПЛ та Кодексу суддівської етики, слід зазначити, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.
При виконанні своїх професійних обов`язків суддя не повинен виявляти особистої прихильності, небезсторонності або упередженості. Суддя повинен, наскільки це можливо, вести себе у такий спосіб, щоб звести до мінімуму випадки, які можуть стати підставою для відсторонення його від розгляду справи або від винесення рішення.
Суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.
До числа таких справ належать, серед інших, випадки, коли: - суддя насправді відчуває прихильність або упередженість щодо однієї зі сторін або має особисту інформацію щодо спірних доказових фактів, пов`язаних зі справою; - раніше при розгляді того ж самого спору суддя виступав як юрист або залучався як важливий свідок; - суддя або хтось із членів сім`ї судді матеріально зацікавлений у певному результаті розгляду справи, якщо тільки відсторонення судді не є неможливим, оскільки жоден інший суд не може бути призначений для розгляду справи або оскільки, з огляду на терміновість справи, відкладення її вирішення може призвести до серйозної судової помилки.
У заяві про самовідвід не зазначено які саме дії викликають або можуть викликати обґрунтовані сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, об`єктивності та безсторонності під час розгляду даного кримінального провадження; або які саме існують підстави для підозри у недостатній неупередженості в очах розумного стороннього спостерігача; або наявність прихильності чи упередженості щодо однієї зі сторін; або володіння особистою інформацією щодо спірних доказових фактів, пов`язаних зі справою; або наявність у конфлікту інтересів (або потенційного або реального).
Заява про самовідвід мотивована здійсненням судового розгляду (в тому числі дослідженням доказів, допиту в якості свідка ОСОБА_4 ) кримінального провадження №0000977 від 08 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, яке безпосередньо пов`язане з кримінальним провадженням №0000357 від 22 березня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, що, на думку судді, унеможливлює достатній ступінь безсторонності та може викликати сумніви у стороннього спостерігача.
Надавши оцінку вищезазначеним доводам, суд вважає їх такими, що не можуть безумовно вказувати на наявність підстав для самовідводу з мотивів сумнівів у стороннього спостерігача щодо неупередженості та безсторонності судді, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 рішення РСУ № 46 від 07 вересня 2017 року, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів.
Розгляд іншого кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000977 від 08 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, не може свідчити про наявність обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості судді під час розгляду даного кримінального провадження.
Незгода учасника процесу з будь-яким судовим рішенням, прийнятим судом (суддею) в інших справах може бути висловлена під час оскарження даних судових рішень, та в будь-якому випадку не може свідчити про наявність підстав, які вказують на неупередженість та безсторонність суду (судді) під час розгляду іншої справи за участі тих самих сторін.
Будь-яких доводів та доказів на підтвердження про те, що існують фактичні обставини щодо певної упередженості поведінки судді, які б давали підґрунтя для виникнення сумнівів у її неупередженості, матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід, так як не доведено будь-яких обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованих об`єктивних та суб`єктивних сумнівів у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді ОСОБА_3 під час розгляду даного кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 370, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 213/1653/18 (номер провадження 1-кп/213/317/20) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1