КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4294/2020
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року відмовлено в задоволенні клопотанні слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою та змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.10.2020 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 189, ч. 3 ст.146 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого Печерського районного суду від 07.08.2020 року та постановити нову ухвалу, якою продовжити щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через істотне порушення вимог чинного КПК України в частині співмірності застосованого запобіжного заходу з особою підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
На даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, неможливість закінчення досудового розслідування на теперішній час зумовило запровадження карантину з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами у даному кримінальному провадженні, а саме показання потерпілих, свідків.
Слідчим суддею не враховано наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, дане підтверджується відсутністю у підозрюваного роботи, сталих соціальних зв`язків у вигляді родини, рухомого чи нерухомого майна, а також постійного місця проживання. Також вказані ризики підтверджуються показанням потерпілої, яка стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою в ДУ «Київському слідчому ізоляторі» здійснював телефонні дзвінки, а орган досудового розслідування даний факт розцінюється, як тиск.
Враховуючи вищевикладене, на думку прокурора суд безпідставно відмовив стороні обвинувачення у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Із матеріалів провадження вбачається, що 13.11.2019 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.
14.11.2019 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. З ст. 146 КК України.
15.11.2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком по 10.01.2020 року.
08.01.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до14.02.2020 року.
10.02.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до09.04.2020 року.
03.04.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до14.05.2020 року.
27.04.2020 року ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. З ст.146 КК України.
06.05.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до04.07.2020 року.
30.06.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до14.08.2020 року.
06.08.2020 року слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодження із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на 60 діб, без визначення розміру застави.
З матеріалів клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його до суду необхідно провести низку процесуальних та слідчих дій, перелік яких наведено в клопотанні органу досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року в задоволенні клопотанні слідчого відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.10.2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 189, ч. 3 ст.146 КК України.
Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого.
З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 189, ч. 3 ст.146 КК Україникримінальних правопорушень.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Проте, слід зазначити, що після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначив, що клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою до 2-х місяців фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих злочинів. Проте, сама лише тяжкість можливого вчинення злочинів, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризикуухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується.
При цьому, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано послався на те, що доводи клопотання про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому і засіданні не доведені, а матеріали клопотання не містять об`єктивних даних, які достатньо вказували б на і перешкоджання інтересам слідства.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для продовження тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, тяжкості інкримінованих кримінальнихправопорушень, відсутності даних про спроби підозрюваного ухилитися від органу досудового розслідування, а також обставин у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному до 05.10.2020 року включно, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, на думку колегії суддів апеляційного суду, всупереч викладеним у апеляційній скарзі доводам прокурора, вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Керуючись ст. ст. 176 178,181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, якою фактично частково задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.10.2020 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4