Справа №212/1006/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження №0002870 від 22.12.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Клиновець, Мукачівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, має середньо - спеціальну освіту, одруженого, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 22 грудня 2019 року близько 01 годині 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкають його онук ОСОБА_6 , дружина онука ОСОБА_7 та правнучки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до дитячої кімнати вищевказаної квартири та побачив, що обидві правнучки сплять разом на одному ліжку.

В цей момент, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на розбещення малолітньої правнучки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22 грудня 2019 року близько 01 години 15 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу спрямованого на вчинення розпусних дій, щодо правнучки ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, достовірно знаючи вік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вона є малолітньою особою і його правнучкою, користуючись відсутністю уваги з боку членів родини та впевнившись у відсутності свідків і очевидців, перебуваючи у дитячій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_8 спить, узяв останню на руки та переклав на вільне ліжко, яке знаходилось поряд в цій же кімнаті. Після чого, користуючись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_8 , внаслідок її малолітнього віку, ОСОБА_3 зняв з потерпілої ОСОБА_8 , яка перебувала в положенні лежачі на спині поперек ліжка, футболку, чим повністю оголив статеві органи малолітньої ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_3 стоячи біля ліжка, своїми руками розвів ноги малолітньої ОСОБА_8 , від чого остання прокинулась та нахилившись над малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , знаходячись у безпосередній близькості до неї, умисно став мацати статеві органи потерпілої руками та непристойно торкатися до них язиком, фактично вчиняючи фізичні розпусні дії сексуального характеру відносно малолітньої правнучки ОСОБА_8 , які за таких умов, викликають статеве збудження у дорослої людини та навчають статевим зносинам, що, в даному випадку, поставило під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розпусні дії ОСОБА_3 були зупинені матір`ю малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка почувши голос доньки, зайшла до дитячої кімнати і виявила протиправні дії у відношенні малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що вночі зайшов до спальні, де спали онучки, зняв з ОСОБА_10 одяг та почав її гладити по тілу та торкатися губами нижче пупка і до статевих органів. В цей час зайшла їх мати, почала кричати, прокинувся батько дитини - ОСОБА_6 . Обвинувачений, після цього, забрав ключи від автомобіля, вибіг на вулицю та уїхав додому. По вул.Волгоградська був затриманий працівниками патрульної поліції. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Допитаний в суді законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , пояснив, що ОСОБА_3 приїхав у гості до їх родини за адресою: АДРЕСА_3 . 22.12.2019 року діти спали в своїй кімнаті. О другій годині ночі, дружина почула шум в кімнаті та голос доньки ОСОБА_10 , зайшла в кімнату та побачила, що ОСОБА_3 роздвинув ноги донці ОСОБА_10 та мацає руками по геніталії дитини, дружина здійняла галас. Після чого, ОСОБА_3 пішов з квартири, а вони викликали поліцію. Просив призначити покарання на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 ,допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, представника потерпілої та дослідження доказів, що характеризують його особу, матеріалів, що описують долучені речові докази та експертний висновок, в яких викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, за ознаками вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи вчинені близькими родичами.
Суд вважає правову кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого вірною.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України суд визнає обвинувачення висунуте ОСОБА_3 повністю доведеним.

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обтяжуючою покарання обставиною згідно ст.67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України є повне визнання вини та щире каяття.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжкого злочину, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пенсіонер за віком, інвалідом не являється, за місцем мешкання характеризується посередньо.Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №8 від 14.01.2020 року ОСОБА_3 в період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого йому правопорушення яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до вчиненого, поведінки після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що лише покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_3 .
При цьому суд, з урахуванням наведеного вище, вважає за можливе застосувати метод економії кримінальної репресії поєднаний з принципом індивідуалізації покарання, які закріплені в основних міжнародних документах з прав людини - у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згоду на виконання яких підтвердила своєю політичною волею держава Україна, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України - є частиною національного законодавства України.
Отже, з урахуванням обставин справи та враховуючи особу винного, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без реального відбування покарання. За таких умов, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.
У відповідності до ст.50 КК України, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, 15.04.2020 сплинув, клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до суду не надійшло.
ОСОБА_3 перебував під вартою з 22.12.2019 року по 15.04.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
-труси дитячі, пляшка з-під горілки «Неміроф», скляна рюмка, футболка жовтого кольору зі слідами біологічного походження, труси чоловічі, зразки слини та крові ОСОБА_3 , які перебувають у камері схову Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області -знищити.

-мобільний телефон марки «Samsung GT-C3520» з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , який перебуває у камері схову Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_3 .

-автомобіль «ВАЗ 21114» (Lada 111) Державний номер « НОМЕР_2 », зеленого кольору та ключі від цього автомобіля, які знаходяться на площадці Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_3 .

-DVD-R диск з відеозаписом з бодікамер патрульних поліцейських УПП в Дніпропетровській області ППП в м.Кривий Ріг від 22.12.2019 року, DVD-R диск з відеозаписом слідчих дій при проведенні обшуку квартири від 22.12.2019 року, які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в в матеріалх кримінального провадження №0002870.

Скасувати арешт транспортного засобу марки «ВАЗ 21114» (Lada 111) д.н. « НОМЕР_2 », зеленого кольору та ключів від автомобіля, що був накладений Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2019 року в рамках кримінального провадження №0002870 від 22.12.2020 року.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1