Справа № 162/848/20
Провадження № 1-кс/162/306/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року смт Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області, ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

начальника СД Любешівського ВП

Камінь-Каширського ВП ГУНП

у Волинській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 вересня 2020 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

21 вересня, близько 16 год 30 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в кафе «Мандарин», що знаходиться по вул. Брестській в смт Любешів Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за нею ніхто не слідкує, викрала грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, які знаходились в рюкзаці, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , спричинивши при цьому останній матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Відомості із вказаного приводу 21 вересня 2020 року були зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області за №2373.

В ході огляду місця події від 21 вересня 2020 року на території Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, що знаходиться за адресою смт Любешів вул. Незалежності, 95, було вилучено грошові кошти в загальній сумі 1986 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) гривень різними номіналами купюр, які добровільно надані ОСОБА_7 .

Враховуючи зазначене, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, відомості за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, розпочато досудове розслідування.

22 вересня 2020 року, в ході огляду речей, грошові кошти, а саме п`ять купюр номіналом 200 гривень та чотири купюри номіналом 50 гривень упаковано до паперового конверту, та грошові кошти в сумі 786 гривень повернуто їх володільцю ОСОБА_7 на відповідальне зберігання.

Крім того, цього ж дня вилучені та оглянуті грошові кошти, а саме п`ять купюр номіналом 200 гривень та чотири купюри номіналом 50 гривень відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та долучені до матеріалів справи.

В поданому до суду клопотанні начальник СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження, а саме:

-п`ять купюр номіналом 200 (двісті) гривень та чотири купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень.

Начальник СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених в самому клопотанні. Вказала, що наявні усі підстави для накладення арешту на вказане майно.

З огляду на вищезазначене, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши думку ОСОБА_3 , суд дійшов таких висновків.
З матеріалів, доданих до клопотання, а саме з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.09.2020 року вбачається, що предметом даного правопорушення були дві купюри номіналом 200 гривень та чотири купюри номіналом 50 гривень (зі слів заявниці, а.с.7).

У протоколі огляду місця події від 21.09.2020 року зазначається, що житель смт Любешів ОСОБА_7 добровільно видав для огляду грошові кошти в сумі 1986 гривень, а саме: одна купюра номіналом 500 гривень; п`ять купюр номіналом 200 гривень; дві купюри номіналом 100 гривень; чотири купюри номіналом 50 гривень; чотири купюри номіналом 20 гривень; одна купюра номіналом 5 гривень; одна купюра номіналом 1 гривня. Вказані грошові кошти були вилучені та упаковані до паперового конверт, на який нанесено відповідні пояснюючі написи (а.с. 8-10).

Після огляду вказаних грошових коштів, згідно протоколу огяду предмету від 22.09.2020 року, п`ять купюр номіналом 200 гривень та чотири купюри номіналом 50 гривень, загальною сумою 1200 гривень, разом із першочерговим пакуванням поміщено та упаковано до паперового конверту, на який нанесено відповідні пояснюючі написи (а.с. 3-4).

Згідно положень КПК України під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК України заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження - ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Підстави тимчасового вилучення майна визначені положеннями ст.167 КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно із ст. 98 Кримінально-процесуального кодексу України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.

Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 КПК України).

Метою накладення арешту на вилучене майно, за змістом клопотання начальника СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , є забезпечення збереження речових доказів, що унеможливить їх знищення та відчуження, забезпечить виконання завдань кримінального провадження, в разі необхідності надасть змогу безперешкодно провести судові експертизи та прийняти законне процесуальне рішення у справі в найкоротші строки.

Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, з урахуванням мотивів клопотання ОСОБА_3 про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя вважає, що в даному випадку доведено обґрунтовану потребу досудового розслідування в збереженні речового доказу, який визнано таким постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.09.2020 року (а.с.2), а саме: п`ять купюр номіналом 200 (двісті) гривень та чотири купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень.

Оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, слідчий суддя приймаючи до уваги встановлені обставини, приходить до висновку, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на п`ять купюр номіналом 200 (двісті) гривень та чотири купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень на підставі п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 вересня 2020 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно, а саме:

-купюру номіналом 200 (двісті) гривень із серійним номером УН2385687;

-купюру номіналом 200 (двісті) гривень із серійним номером СА7877604;

-купюру номіналом 200 (двісті) гривень із серійним номером СЛ4461045;

-купюру номіналом 200 (двісті) гривень із серійним номером ХБ4978856;

-купюру номіналом 200 (двісті) гривень із серійним номером УБ6719560;

-купюру номіналом 50 (п`ятдесят) гривень із серійним номером АБ1282445;

-купюру номіналом 50 (п`ятдесят) гривень із серійним номером УН4296540;

-купюру номіналом 50 (п`ятдесят) гривень із серійним номером СК9139596;

-купюру номіналом 50 (п`ятдесят) гривень із серійним номером ТИ3745838,

шляхом заборони права на його користування, відчуження та розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1