Провадження №1-кс/127/8050/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гюмрі (Вірменія), громадянина Вірменії, тимчасово непрацюючого, одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , 19.08.2020 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , 16.08.2020 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ресторану «Європа», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 98, використовуючи малозначний привід, нехтуючи загальноприйнятими нормами співжиття, правилами моралі, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, протиставляючи себе іншим громадянам з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, розпочав словесний конфлікт з охоронцем даного ресторану ОСОБА_10 , в ході якого проявляв нахабство, зухвалість та висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_9 працівники закладу викликали працівників поліції, а саме декілька екіпажів працівників УПО у Вінницькій області та УПП у Вінницькій області.

В цей час до ресторану зайшов ОСОБА_5 .

Далі ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи своєю поведінкою демонстративну зневагу до встановлених в суспільстві правил поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс удар правою рукою в обличчя ОСОБА_10 .

На вказані протиправні дії відреагував працівник УПП у Вінницькій області ОСОБА_11 , який намагався припинити нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень охоронцю.

В свою чергу ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_11 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку в грубій формі відмовився та продовжив висловлюватися нецензурною лексикою відносно ОСОБА_10 , та здійснюючи активний фізичний опір працівникам поліції, що припиняли його хуліганські дії, намагався продовжити бійку.

Після цього відповідно до ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення, намагаючись припинити протиправні дії, поліцейські відповідно до вимог ст.ст. 45, 46 Закону України «Про Національну поліцію» застосували фізичну силу до ОСОБА_9 та прийняли рішення застосувати до нього спеціальний засіб кайданки, однак, ОСОБА_9 , вчиняючи опір таким діям поліцейських, почав пручатись та вириватись від них.

В цей час ОСОБА_5 , приєднуючись до протиправних дій ОСОБА_9 , намагаючись завадити надяганню кайданок ОСОБА_9 , схопив за шию, придушив та намагався кинути на землю поліцейського роти реагування УПО у Вінницькій області ОСОБА_12 , внаслідок чого у останнього були наявні болі у шийному відділі, які супроводжували його тривалий час. В цей час невідомий чоловік, одягнений у білу футболку, намагався припинити вчинення хуліганських дій ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_5 повідомив працівникам поліції, що він являється власником ресторану «Європа», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 98, що конфлікт вичерпано, після чого працівниками поліції було знято кайданки з ОСОБА_9 та покинуто територію закладу.

В свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повернулись в приміщення ресторану, маючи на меті продовжити свої хуліганські дії.

Перебуваючи в приміщенні ресторану, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_10 та демонстративно, з хуліганських спонукань наніс останньому один удар правою рукою в область голови. ОСОБА_10 , намагаючись захиститись від протиправних дій ОСОБА_5 , почав відступати в інший зал ресторану.

Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який приєднався до нього, не відпускаючи ОСОБА_10 , продовжили нанесення останньому тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_5 наніс ще один удар лівою рукою в голову ОСОБА_10 , внаслідок чого той впав на землю, після чого ОСОБА_9 наніс йому ще чотири удари обома руками в область голови та тулуба.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було припинено нормальну роботу ресторану «Європа».

Крім того, ОСОБА_9 , 16.08.2020 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ресторану «Європа», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 98, використовуючи малозначний привід, розпочав словесний конфлікт з охоронцем даного ресторану ОСОБА_10 , в ході якого проявляв нахабство, зухвалість та висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_9 працівники закладу викликали працівників поліції, а саме декілька екіпажів працівників УПО у Вінницькій області та УПП у Вінницькій області.

В цей час до ресторану зайшов ОСОБА_5 .

Далі ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс удар правою рукою в обличчя ОСОБА_10 , на що відреагував поліцейський батальйону УПП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_11 , який намагався припинити нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень охоронцю.

В свою чергу ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_11 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, маючи намір у зв`язку з цим заподіяти шкоду його здоров`ю, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку в грубій формі відмовився та продовжив висловлюватися нецензурною лексикою відносно ОСОБА_10 , після чого умисно наніс поліцейському ОСОБА_11 один удар кулаком правої руки в голову, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у видів садна на голові.

Після цього відповідно до ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення, намагаючись припинити протиправні дії, поліцейські відповідно до вимог ст.ст. 45, 46 Закону України «Про Національну поліцію» застосували фізичну силу до ОСОБА_9 та прийняли рішення застосувати до нього спеціальний засіб кайданки, однак, ОСОБА_9 , вчиняючи опір таким діям поліцейських, почав пручатись та вириватись від них.

В цей час ОСОБА_5 , підійшовши до поліцейського роти реагування УПО у Вінницькій області старшого сержанта ОСОБА_12 , який, виконуючи свої службові обов`язки з припинення правопорушення брав, участь у застосуванні до ОСОБА_9 спеціальних засобів, вирішив у зв`язку з цим заподіяти шкоду здоров`ю поліцейського ОСОБА_12 шляхом завдання йому тілесних ушкоджень. Реалізовуючи вказаний умисел, усвідомлюючи, що ОСОБА_12 є працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_5 схопив останнього ззаду за шию правою рукою, після чого придушив його та намагався кинути на підлогу поліцейського роти реагування УПО у Вінницькій області ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у виді синця на шиї.

У подальшому протиправні дії ОСОБА_5 було припинено працівниками поліції.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 18 серпня 2020 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гюмрі (Вірменія), громадянина Вірменії, , тимчасово непрацюючого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий
- 20.06.1997 Ленінським РС Вінницької області за ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 222 КК України, до позбавлення волі терміном на 7 років, перегляд вироку 20.08.1997 року, ч. 1 ст. 117 виключена, вважається засудженим ч. 1 ст. 222 КК України (судимість погашена);

- 04.02.2014 Вінницьким РС Вінницької області за ч. 4 ст. 296 КК України до штрафу;

- 18.11.2016 Вінницьким МС Вінницької області за ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 189, 70, 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим на 3 роки;

- 22.12.2018 Вінницьким МС Вінницької області за ч. 1 ст. 122 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України,-
повідомлено про зміну підозри та про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами затримання осіб підозрюваних у вчиненні злочину та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.

Підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені нетяжких злочині, санкція яких передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до 5 років.

Враховуючи викладене, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 його вік, стан здоров`я, а також той факт, що до затримання він офіційно не був працевлаштований, наявні підстави вважати, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наразі не встановлено місцезнаходження та не вилучено всіх речових доказів, що можуть свідчити про ОСОБА_5 вчинення кримінального правопорушення, а отже наявні підстави вважати, що останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі і знаряддя вчинення злочину.

Крім того, враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, а саме застосуванням ОСОБА_5 насильства, наявні підстави вважати, що він може впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженню з метою затягування слідства та уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу необхідно враховувати, що останній в ході вчинення хуліганських дій чиним активний опір працівникам поліції та після вчинення злочину зник з місця події, таким чином переховуючись від органу досудового розслідування та перешкоджаючи кримінальному провадженню, а також те, що 18.08.2020 йому повідомлено про підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень.

Враховуючи вказані обставини та особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вважаю, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваномуОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили відмовити в обрані запобіжного заходу у зв`язку із необґрунтованістю пред`явленої підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріал, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволенняз наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 17.08.2020до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001540, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
18.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України.

Твердження сторони захисту з приводу того, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, суд оцінює критично, оскільки вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчинені злочинів за які законом передбачено максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а також особу підозрюваного, який офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, хоча в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нових злочинів, а також враховуючи те, що останній вчинив хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язаного з опором представникам влади, крім того, після вчинення злочину зник з місця події, а також 18.08.2020 останньому повідомлено про підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень. Крім того, суд також враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає в тому, що його вчиненням порушується нормальна робота правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідківу цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави суд не визначає.

Твердження сторони захисту з приводу того, що підставою для відмови в застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що при затриманні підозрюваного ОСОБА_5 не були залученні ні захисник, ні перекладач, суд оцінює критично, оскільки вищевказані обставини спростовуються протоколом затримання, а також ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2020, якою було відмовлено у задоволенні вимог стороні захисту на незаконне затримання в порядку статті 206 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави, взявши останнього під варту із зали суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 до 13 години 35 хвилин 15 жовтня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 13 години 35 хвилин 15 жовтня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя