САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 203/1139/18
1-кп/206/37/21
УХВАЛА
Іменем України

04 лютого 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000807 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000807 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України.

Захисником-адвокатом ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до розгляду по суті.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримав та просив його задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просив розглянути заявлене обвинуваченим клопотання на розгляд суду.
Вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, підлягає поверненню прокурору для приведення у відповідність до вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст.291 КПК України.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст.291 КПК України.

Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до п.(а) ч.3 ст.6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Як вбачається з обвинувального акта у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, потерпілим зазначено РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».
В судовому засіданні представник АТ "Укрзалізниця" ОСОБА_6 пояснив, що підприємство не подавало заяву про залучення їх в якості потерпілого, оскільки будь-якої шкоди підприємству з боку обвинуваченого не завдано та РВ "Придніпровська залізниця" не є юридичною особою.
У даному провадженні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, які передбачають обов`язковий матеріальний склад зі спричиненням потерпілій стороні матеріальних збитків.

Оскільки підприємство РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не зверталося із заявою про скоєння злочину, заявою про залучення в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню та не надавало згоду на залучення їх в якості потерпілого, у органа досудового розслідування були відсутні підстави, передбачені ст.55 КПК України до залучення їх в якості потерпілого. Окрім того, РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не є юридичною особою, в той час, як за вимогами ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Органом досудового розслідування не з`ясовано, кому саме спричинено матеріальну шкоду.

За таких обставин, викладення суті обвинувачення є незрозумілим, оскільки містить суперечності щодо зазначення в обвинувальному акті даних щодо потерпілого, який визначений не у відповідності до вимог ст.55 КПК України.

Враховуючи, що відсутність потерпілого в контексті ст.ст.364, 366 КК України, виключає наявність складу кримінального правопорушення, отже і процесуальну можливість призначення та подальшого розгляду справи по суті, вимоги закону органом досудового розслідування в повній мірі не виконані, а зазначені недоліки не можуть бути усунені судом під час підготовчого провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу та підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000807, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1