Справа №463/272/21
Провадження №1-кс/463/445/21
У Х В А Л А

18 січня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 подану в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 4 грудня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні за № 0001282 від 29 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 382 КК України. Просить скасувати вказану постанову та поновити строк на звернення зі скаргою.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що в даному кримінальному провадженні вважає свою доньку ОСОБА_4 потерпілою так як внаслідок вчинення кримінальних правопорушень їй спричинено шкоду, в тому числі моральну. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_4 особою, якій не завдано шкоди. Щодо строку на звернення зі скаргою, то вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 31 грудня 2020 року.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України, відносно чого скаржник не заперечив.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 4 грудня 2020 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні № 0001282 від 29 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ОСОБА_4 шкоди.

В оскаржуваній постанові слідчий посилається тільки на обставину не підтвердження заподіяння ОСОБА_4 будь-якої шкоди і про те, що визнання особи потерпілою в кримінальному провадженні є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком. З такими доводами слідчого не можна погодитись виходячи з наступного. Поза увагою слідчого залишились доводи заподіяння моральної шкоди. Оскаржувана постанова не містить будь-якого аналізу чому слідчий відкидає доводи щодо заподіяння моральної шкоди. З оскаржуваної постанови не можливо встановити чи вживав слідчий заходів у відповідності до положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України для встановлення розміру шкоди немайнового характеру, а також чи вживав слідчий будь-яких процесуальних дій щодо допиту ОСОБА_4 чи її батька ОСОБА_3 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення та заподіяння ОСОБА_4 будь-якої шкоди. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого, однак чинна норма ст. 55 КПК України не наділяє слідчого правом, а не обов`язком, визнання особи потерпілою. Слідчий у відповідності до положень ч. 5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не заподіяно шкоду може відмовити у визнанні особи потерпілою. Однак оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий прийшов до висновку про не заподіяння скаржнику шкоди, в тому числі моральної.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги відсутність на день розгляду скарги даних про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого від 4 грудня 2020 року слід скасувати як передчасну та зобов`язати його повторно розглянути питання залучення ОСОБА_4 потерпілою у зазначеному кримінальному провадженню.

Щодо с троку на звернення зі скаргою, то скаржником такий не пропущено, оскільки скарга у відділення поштового зв`язку передана 8 січня 2021 року, а копію оскаржуваної постанови скаржником отримано 31 грудня 2020 року, про що ним вказано у скарзі та підтверджено в судовому засіданні, будь-яких відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови швидше вказаної дати органом досудового розслідування не надано, а тому скаргу подано у строки визначені в ст. 304 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 подану в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілою задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 4 грудня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні № 0001282 від 29 жовтня 2020 року.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , або іншого слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, повторно розглянути питання визнання ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні № 0001282 від 29 жовтня 2020 року.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1