Справа № 509/346/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000784 від 19.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Троїцьке Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого на "Цементному заводі", одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Любашівського районного суду в Одеській області від 21.08.2017 року за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія НОМЕР_1 , яке видавалося обвинуваченому ОСОБА_3 , вилучено 19.02.2018 року та зберігається у ТСЦ 5154.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому слідством місці, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в територіальному сервісному центрі МВС, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.02.2016 року на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, надавши невстановленій слідству особі власні анкетні дані, зокрема призвіще, ім`я, по-батькові дату та місце народження, зразок власного підпису, а також власну фотокартку.

Після отримання вищевказаного посвідчення водія і до 19.05.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 , використовував завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.02.2020, яке видане на його ім`я у власних потребах, а саме для керування автотранспортними засобами.

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 04.12.2020 року водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.02.2016 року з дозволеними категоріями А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавалось, а рахується за гр. ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_3 , близько о 00 годині 55 хвилин 19.05.2020 року, перебуваючи за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська, 1/1, будучи зупиненим під час керування транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний знак НОМЕР_3 , на вимогу працівника поліції пред`явив, посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.02.2016 року на своє ім`я таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, а саме: водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 10.02.2016 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подано клопотання, в якому вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій фактично вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, з мірою покарання згоден, просить вирок суду направити за адресою його місця проживання.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який працевлаштований, одружений, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі понесені на залучення експерта становлять 653 грн. 80 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні, після вступу вироку в законну силу:
- водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 10.02.2016, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області слід знищити.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, після вступу вироку в законну силу:
- водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 10.02.2016, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1