Дата документу 10.07.2020 Справа № 554/5657/20
Провадження № 1кс/554/8990/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 27.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000145 від 19.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 388 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
24 червня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України (поштове відправлення від 22 червня 2020 року), на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, у якій просить поновити пропущений строк для подачі скарги; скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 27 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000145.

На обґрунтування доводів скарги заявник вказав, що 27 квітня 2018 року слідчим винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. З таким рішенням слідчого не згоден та вважає, що воно підлягає скасуванню. Зазначає, що кримінальні провадження за його заявами було внесено до ЄРДР на підставі ухвал слідчих суддів Крюківського районного суду м.Кременчука та об`єднані під єдиним №0000145. Згідно з повідомленням від 24 квітня 2020 року заявнику стало відомо про те, що дане кримінальне провадження закрито слідчим. Однак вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та їх правової оцінки. Зокрема, з часу реєстрації кримінального провадження слідчим всупереч ст.9 КПК України не вчинено в повній мірі слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення. Слідчим здійснено допит лише гр. ОСОБА_5 , щодо якого заявник повідомляв у заяві, але це не може свідчити про повноту слідчих дій та законність оскаржуваної постанови, оскільки кримінальне провадження було закрито за відсутності в діях складу кримінального правопорушення. Твердження щодо відсутності в діях складу кримінального правопорушення нівелюється його протилежними твердженнями. Так, слідчим не було досліджено ряд дій, що були здійснені слідчим ОСОБА_5 та в яких, на його думку, є склад злочину, зокрема, незаконне зупинення кримінального провадження, безпідставне його оголошення у розшук, не проведення слідчим його допиту щодо обставин, викладених в повідомленні про злочин. Крім того, зазначає про поверхове та однобічне розслідування викладеної інформації з боку слідчого ОСОБА_4 . З цих підстав, звернувся за судовим захистом своїх прав та просить задовольнити подану скаргу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. До суду направлено матеріали кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000145, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що прокуратурою Полтавської області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000145 внесеного до ЄРДР 19 вересня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.388 КК України.

27 квітня 2018 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000145 від 19 вересня 2017 року закрито, у зв`язку з відсутністю у діях старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_5 та інших працівників управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.388 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Вказану постанову про закриття кримінального провадження заявник отримав 12 червня 2020 року, що не було спростовано стороною обвинувачення протягом розгляду скарги.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, постанова слідчого від 27 квітня 2018 року є недостатньо мотивованою і під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України та не перевірено всі вказані заявником обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

Зокрема, як вбачається із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 01 вересня 2017 року, останній повідомляв про можливі неправомірні дії, окрім слідчого ОСОБА_5 , також з боку інших осіб, зокрема, слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 (арк.крим.провадж.5-7).

Але фактично у постанові здійснено аналіз лише пояснень допитаних як свідків працівників Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (арк.крим.провадж.117-119, 146-148, 149-151), проте їх покази не були належним чином перевірені іншими доказами, у тому числі, щодо обставин та оцінки дій інших посадових осіб правоохоронного органу, про яких було зазначено в заяві ОСОБА_3 .

Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування, слідчим взагалі не допитано заявника ОСОБА_3 .

Зазначене вказує на те, що всупереч вимог процесуального закону досудове розслідування проведено неповно, і поза увагою слідчого залишились інші обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, що необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Отже, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин, не здійснено достатнього та вичерпного обсягу слідчих дій щодо збирання доказів, не надано їм належну юридичну оцінку, а відтак, не спростовано доводів заявника.

Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст.ст.91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийняте слідчим рішення є передчасним, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, під час проведення якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, про які вказано в ухвалі, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Щодо інших доводів скарги, посилань заявника на однобічне та поверхове розслідування слідчим ОСОБА_4 обставини нездійснення ним певних дій, з якими у сукупності ОСОБА_3 пов`язує вчинення посадовими особами правоохоронного органу злочинів, зокрема незаконне зупинення кримінального провадежння та оголошення його в розшук, то такі твердження не мають відношення до предмету розслідування, позаяк не містяться у заяві про злочин.

Відповідно до положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а тому постанова старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 27 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000145 від 19 вересня 2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 27.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000145 від 19.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 388 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000145 від 19.09.2017 року повернути до прокуратури Полтавської області для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1