Справа № 639/4378/20
Провадження 1-кс/639/1874/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2020 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 , ув*язненого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 , 1982 року народження, подану в порядку ст. 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненого під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор»,-
В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України (в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова).
В поданій скарзі заявник просить зобов`язати працівників ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не забороняти йому здійснювати переписку з Києво-Печерською лаврою.

У судовому засіданні представник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що ув*язнений ОСОБА_4 рахується за Харківським апеляційним судом та може звернутися до судді з проханням дозволити йому переписку.
Ув*язнений ОСОБА_4 скаргу просив задовольнити в повному обсязі та підтримав її вимоги.
Прокурор до судового засідання не з*явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судової та особової справи, суд приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 заарештований 26.06.2019 року Московським ВП ГУНП в Харківській області.
До ДУ «Харківський слідчий ізолятор» прибув 27.06.2019 року з ІТТ м. Харкова.
Згідно довідки ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 засуджений 28.01.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 ч.1 ст.187, ч.1ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.
10.02.2020 року на вказаний вище вирок подано апеляційну скаргу.
З 19.03.2020 року ОСОБА_4 рахується за Харківським апеляційним судом.
На даний час дозвіл на листування з іншими громадянами, а також підприємствами, установами, організаціями суд не надавав.
Крім того, відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» статті 13, «абзац 1 особи, взяті під варту, можуть листуватися з родичами та іншими громадянами, а також підприємствами, установами, організаціями з письмового дозволу особи або органу, які здійснюють кримінальне провадження. Після набрання вироком законної сили листування здійснюється відповідно до закону;
абзац 8 Кореспонденція, яку особи, взяті під варту, адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі.».
Згідно наказу Міністерства юстиції України від 14.06.2019 року № 1769/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» розділ VII, пункт 3. Відповідно до статті 13 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ув`язнені можуть листуватися з родичами та іншими громадянами, а також з підприємствами, установами, організаціями з письмового дозволу особи або органу, які здійснюють кримінальне провадження.
пункт 6. Кореспонденція, яку ув`язнені та засуджені адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій, до суду та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подання. Кореспонденція, яку ув`язнені та засуджені одержують від зазначених органів та осіб, перегляду не підлягає.
пункт 7. Кореспонденція, яку ув`язнені чи засуджені адресують захиснику у кримінальному провадженні, що здійснює свої повноваження відповідно до положень КПК, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подання. Кореспонденція, яку ув`язнені та засуджені одержують від такого захисника, перегляду не підлягає.
Також, частиною 1 статті 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч. 2 ст. 206 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Вимогами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України судового контролю за додержанням прав учасників кримінального провадження, на порушення яких посилається ОСОБА_4 , зокрема, щодо додержання його прав на відправлення та одержання поштової кореспонденції.
В поданій скарзі ув`язненого ОСОБА_4 не порушується питання щодо незаконного тримання особи під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», як регламентується у вищевказаній статті, тобто не порушуються питання, які є предметом судового контролю слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України.
З огляду на викладене у задоволенні скарги ув`язненого ОСОБА_4 необхідно відмовити.
При цьому, слідчим суддею враховується, що згідно з ч.2 ст.537 КПК України, оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.
Відповідно до п.13-1 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.
Вимогами ч.9 ст.539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, ув`язнений ОСОБА_4 не позбавлений можливості оскаржити рішення, дії чи бездіяльність адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в порядку адміністративного судочинства, шляхом пред`явлення позовної заяви до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого розташовується установа попереднього ув`язнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , 1982 року народження, подану в порядку ст. 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненого під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30.07.2020 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1