справа №619/626/21
провадження №1-кс/619/128/21
УХВАЛА
02 лютого 2021 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кс/619/626/21

встановив:
02.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про відвід слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кс/619/626/21 за його скаргою від 01.02.2021. В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що вказаний слідчий суддя не може приймати участь при розгляді даної його скарги, т.я. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 № 619/4698/20 неодноразово порушував права позивача та розглянув справу без висновку органу опіки та піклування, у відсутності представника органу опіки та піклування, за відсутності свідків та спеціаліста, не спростував твердження відповідачки по справі, тобто допустив грубі порушення законодавства, що несумісні із цивільним судочинством. Вищевказані факти можуть бути мотивом для слідчого судді ОСОБА_4 , щоб проявити своє суб`єктивне ставлення до клопотань ОСОБА_3 і по кримінальному провадженні № 1-кс/619/626/21.

Заявник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, просив розглядати його заяву у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Тому суд розглядає заяву за відсутності ОСОБА_3 .

Суддя, з урахуванням положення ст. 81 КПК України, вважає можливим розгляд заяви про відвід у відсутність осіб, які приймають участь у справі.

Суддя, дослідивши матеріали заяви та надані до клопотання про відвід докази, дійшов до наступного.

Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зазначені у ст. 75 КПК України.

Приписами ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Перелік підстав для відводу слідчому судді, який зазначено в ст. 75 КПК України є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схваленої Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 про те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді.

Відповідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру». Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимогу об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства».

При вирішенні питання про відвід судді, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Так, у справі «Хаушильд проти Данії» суд зазначає про те, що суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являться докази протилежного. Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 заявник ОСОБА_3 не довів, що його сумніви в неупередженості судді є такими, що підтверджуються відповідними доказами.

Підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82 КПК України, суддя,

постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги на бездіяльність уповноваженої особи Дергачівського ВП щодо невнесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні № 1-кс/619/626/21 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1