Провадження № 1-кс/760/8573/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю
прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5
про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005933 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005933 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України.
У клопотанні зазначається, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0005933 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України, процесуальне керівництво здійснюється Київською місцевою прокуратурою № 9.
Клопотання обґрунтовується тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 15.12.2020 до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києва надійшли заяви від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення, вчинене за наступних обставин, а саме: 15.12.2020, приблизно о 15:00 год., в ході руху на автомобілі по мосту Шулявському, що проходить через проспект Перемоги в м.Києві, виявлено падіння трьох стовпів електромереж, в ході якого пошкоджено автомобілі останніх.
Прокурор вказує, що 15.12.2020 в ході огляду місця події, проведеного слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві на «Шулявському шляхопроводі» за адресою: м. Київ, перетин проспекту Перемоги з вул. В. Гетьмана у Солом`янському районі, вилучено 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення/контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, №25, №26, №27, №28, №29.
У клопотанні зазначається, що майно, а саме: 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення/контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, №25, №26, №27, №28, №29 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0005933 від 15.12.2020.
Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України.
Виходячи з викладеного та керуючись стст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, №25, №26, №27, №28, АДРЕСА_1 , що були вилучені 15.12.2020 в ході огляду місця події, проведеного на «Шулявському шляхопроводі» за адресою: м. Київ, перетин проспекту Перемоги з вул. В. Гетьмана у Солом`янському районі.
У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту з тимчасовим позбавленням права на відчуження опор зовнішнього освітлення контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , оскільки вони є об`єктом незавершеного будівництва.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку виходячи з такого.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Як передбачено ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до абз. 1 ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0005933 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України.
Також встановлено, що 15.12.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення/контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, №25, №26, №27, №28, АДРЕСА_1 .
Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_13 від 15.12.2020 майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0005933 від 15.12.2020.
Також встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів з додержанням встановлених КПК України строків. Таким чином, виходячи з вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором було доведено, що майно, а саме 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , що було вилучено 15.12.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме відповідає критеріям об`єкту, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність арешту майна, вилученого в ході огляду місця події за адресою: м.Київ, перетин проспекту Перемоги з вул. В.Гетьмана в Солом`янському районі м.Києва, а саме 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, №25, №26, №27, №28, АДРЕСА_1 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на 9 (дев`ять) опор зовнішнього освітлення контактної мережі з позначками №1, №2, №3, №14, №25, №26, №27, АДРЕСА_5 з тимчасовим позбавленням права на відчуження цих опор, що були вилучені 15.12.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1