Справа №127/640/19
Провадження №1-кс/127/9463/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі Вінницького міського суду Вінницької області заяву ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000809 від 28.02.2018 р.-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000809 від 28.02.2018 р.
25.09.2020 року ОСОБА_3 заявила відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 , з підстав упередженості останнього при розгляді обвинувального акту, що на її думку унеможливлює подальший розгляд кримінального провадження.
В судове засідання ОСОБА_3 не зявилась, про час, день та місцйе розгляду заяви повідомлялась завчасно та належним чином.
Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.
Суд, дослідивши матеріали заяв про відвід та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно. Виходячи виключно з фактів, встановлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).
Так, мотивуючи відвід, заявлений судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 , ОСОБА_3 посилається на те, що суддею допущено упередженість при розгляді обвинувальбного акту, що виражається в прийнятті немотивованих ухвал, які не підлягають оскарженню
Слідчий суддя вважає, що доводи заявника щодо упередженості судді ОСОБА_4 при розгляді вказаного клопотання є надуманими, оскільки не підтверджуються оглнутими матеріалами обвинувального акту.
Так, у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.
Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані у заяві про відвід обставини, зокрема щодо не погодження стороною захисту з рішенням судді, не можуть бути підставами для відводу судді, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000809 від 28.02.2018 рслід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 3, 70, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000809 від 28.02.2018 р.. відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя