Справа № 946/7985/20
Провадження № 1-кс/946/2504/20
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 грудня 2020 року слідча суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, ромської національності, не заміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючої, з початковою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 18.11.2009 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці; на підставі ст.75 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

- 02.12.2010 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 27.04.2012 року звільнилася по відбутті строку покарання;

- 12.03.2014 року Іллічівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; 19.06.2014 року звільнена від відбуття покарання на підставі ЗУ «Про амністію»;

- 08.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 2 роки;

- 07.12.2017 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженні за №0001274 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

І Суть клопотання

1.1. 11.12.2020 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернулася слідча СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

1.2. В обґрунтування клопотання слідча СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 посилається на те, що в її провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування № 0001280 від 09.12.2020 року, згідно яких 09.12.2020 року в приблизно о 12:00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого умислу, 09.12.2020 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_6 усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , яка йшла позаду, ОСОБА_6 , де остання підійшла до ОСОБА_11 та переконавшись у тому що останній відволікся і не звертає уваги, залізла рукою до кишені рюкзаку, де виявила та таємно викрала мобільний телефон марки «Lenovo» модель S 90-A вартістю 1 700 грн. сірого кольору, після чого передала викрадений мобільний телефон ОСОБА_10 .

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_12 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями майнову ОСОБА_11 на загальну суму 1 700 гривень.

1.3. Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

1.4. 09.12.2020 року о 13:30 годині ОСОБА_6 затримана та поміщена до ізолятору тимчасового тримання ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27.

1.5. 10.12.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

1.6. Підставою для винесення клопотання стало те, що на теперішній час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків та офіційних джерел доходу, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала, та продовжуючи свою злочину діяльність, спільно та за попередньою змовою знову вчинила умисний злочин проти власності, а відтак є достатні підстави вважати наявними ризики вчинення інших злочинів, в тому числі й аналогічного характеру, незаконного впливу як на потерпілого, так і свідків, а також переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Додатково прокурор пояснив, що до правоохоронних органів надходять численні скарги від громадськості щодо крадіжок, які вчиняються особами ромської національності, у тому числі на території Центрального ринку. Працівники поліції, будучи одягненими у штатське, стали свідками вчинення підозрюваною спільно з іншою особою таємного викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_11 . Даний потерпілий був допитаний, проте протокол його допиту не був розкритий стороні захисту, оскільки є підстави вважати про можливий вплив на нього з боку інших осіб ромської національності з метою зміни ним показів. Також звернув увагу, що підозрювана ОСОБА_6 , будучи затриманою за вчинення кримінальних правопорушень, постійно посилається на наявність у неї малолітніх дітей, проте, на його думку, це не зменшує наявність заявлених ризиків.

2.3. Захисник заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на те, що підозра ОСОБА_6 необґрунтована, оскільки є неузгодженості між показами потерпілого, наявними в мережі Інтернет та показами допитаних свідків, які є працівниками поліції. Будь-яких належних і допустимих доказів вчинення її підзахисною кримінального правопорушення немає. Крім того, на її думку, заявлені органом досудового розслідування ризики відсутні. ОСОБА_6 проживає спільно з батьками та чотирма малолітніми дітьми; з`являється за викликом суду, а тому наміру переховуватися не має.

2.4. Підозрювана підтримала захисника, пояснивши, що вину у вчинені кримінального правопорушення не визнає. Просила обрати відносно неї цілодобовий домашній арешт, оскільки вона має чотирьох малолітніх дітей та на даний час є вагітною.

ІІІ. Кримінальне процесуальне законодавство (КПК України)

Стаття 176. Загальні положення про запобіжні заходи
[…] 3. Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів
1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 182. Застава
[…] 4. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
5. Розмір застави визначається у таких межах:

[…] 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб […].

Стаття 183. Тримання під вартою

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки […].

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Оцінка слідчої судді

(А) Перевірка законності затримання особи в поряду статті 208 КПК України

4.1. Перша частина параграфу 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вимагає негайного автоматичного перегляду посадовою особою, уповноваженою здійснювати судові функції, обставин затримання (Sabeur Ben Ali v. Malta, judgment of 29 June 2000, § 29).

4.2. Відповідно до протоколу затримання від 09.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 була затримана 09.12.2020 року о 13 год. 30 хв. (а.с.9).

4.3. Також зі змісту протоколу затримання слідує, що затриманій ОСОБА_6 було повідомлено зрозумілою для неї мовою у вчиненні якого злочину вона підозрюється, про що свідчить її власноручний підпис та підписи понятих.

4.4. За вказаних обставин слідча суддя вважає, що затримання ОСОБА_6 без ухвали слідчого судді є законним та відповідає підставам, передбаченим п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

(Б) Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини

(І) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.5. Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття «обґрунтована підозра» відповідно до мети підпункту «с» п.1 ст.5 Конвенції у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю «обґрунтоване обвинувачення» й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття «обґрунтована підозра» і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

4.6. Тобто, розумна підозра, згадана в ст.5 §1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

4.7. Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту. Мета ж допиту сприяти подальшому кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або зняття конкретних підозр, що обґрунтовують арешт (рішення ЄСПЛ від 29.11.1988 р. у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», від 16.10.2001 р. «О`Хара проти Сполученого Королівства»).

4.8. Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньої змовою групою осіб.

4.9. Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 може бути причетна до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що стверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (а.с.15-16, 21-26).

(ІІ) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.10. У клопотанні слідча СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вказувала на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на спроби переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

4.11. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

4.12. У справі «Смирнов проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».

4.13. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то із заявлених слідчим і прокурором ризиків на увагу заслуговують ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого відповідно до ч.2 ст.185 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавленням волі на строк до п`яти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення для можливого ризику втечі, однак він повинен оцінюватися у світлі наведених у п.4.12 факторів. Тому слідча суддя, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , початкову стадію досудового розслідування, обставини вчинення злочину у сукупності з такими обставинами, як відсутність місця роботи та легальних джерел доходів, наявність судимостей за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів.

4.14. Аргументи слідчого і прокурора про наявність ризику впливу на потерпілого і свідків вбачаються також досить переконливими, адже ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

4.15. Вказані обставини у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор.

(ІІІ) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.16. Слідча суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, сукупність відомостей про особу ОСОБА_6 , яка має на утриманні малолітніх дітей, а також стан здоров`я підозрюваної, однак вважає, що останні у своїй сукупності не впливають на встановлені ризики, передбачені ст.177КПК України, та не здатні запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а отже слідчим та прокурором доведено необхідність застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
4.17. Відповідно до вимог ч.2 ст.183 КПК України, враховуючи злочин у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , беручи до уваги встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, інші обставини кримінального правопорушення, слідча суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, який на думку слідчої судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

V. Висновок слідчої судді

5.1. За вказаних обставин, слідча суддя дійшла висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, строком до 05 лютого 2021 року (включно).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Клопотання слідчої СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», строком до 05 лютого 2021 року включно.

3. Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану терміном до 05 лютого 2021 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної, та її явки за викликом.
Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

4. Ухвала слідчої судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1