УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 191 000 000 006 05 від 07.06.2019, у якому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з вищою освітою, який офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
підозрюється за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 про продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 21.04.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, відповідно до якої останній, діючи у складі організованої групи, незаконно виготовляв та зберігав з метою збуту наркотичні засоби та психотропні речовини в особливо великих розмірах, а також, діючи у складі організованої групи, незаконно придбав та зберігав обладнання, призначене для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин.

На думку слідчого, існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконного впливу на інших підозрюваних, свідків у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.

Захисники у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваний підтримав думку захисників.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування вказаних слідчим ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Практика ЄСПЛ свідчить, що рішення суду про тримання під вартою є тимчасовим (умовним, попереднім). Концепція «періодичного перегляду» передбачає, що ризики зі спливом часу зменшуються та потребують надання слідчим суддею нової оцінки раніше встановленим.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії малоймовірними з огляду на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, сталі соціальні та родинні зв`язки у місці постійного проживання, тобто підозрюваний має достатньо стримуючих факторів, а будь-яких нових доказів, які б свідчили про існування високої ймовірності переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування слідчому судді не надано.

У той же час, слідчий суддя вважає, що для уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадження з метою зміни останніми наданих раніше показань.

Крім того, ризик знищення, зміни або спотворення речей та документів, які мають доказове значення у провадженні, також продовжує існувати з огляду на те, що органом досудового розслідування не здійснений увесь необхідний обсяг слідчих дій.

За результатами встановлених обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Однак, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , отже, існує можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе гарантувати виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги викладене вище, слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 відмовити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватись з іншими підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії цієї ухвали встановити по 18 листопада 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_6 .
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1