УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2020 р. Справа № 596/908/20
Провадження № 1-кп/596/101/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000306 від 13 грудня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, секретаря Малобірківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, депутата Малобірківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, одруженої, раніше не судимої, за ч.2 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах: ОСОБА_4 відповідно до рішення сесії Малобірківської сільської ради № 1 від 06.11.2015 року є депутатом Малобірківської сільської ради. Окрім того, відповідно до рішення сесії Малобірківської сільської ради № 2 від 16.04.2002 року ОСОБА_4 обрано секретарем сільської ради та розпорядження голови Малобірківської сільської ради №2 від 17.04.2002 року наділено повноваженнями по вчиненню нотаріальних дій.

Згідно ч.3 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської ради наділений службовими повноваженнями, тобто є службовою особою.

19.03.2004 року у секретаря Малобірківської сільської ради ОСОБА_4 з метою незаконного спадкування земельної частки (паю) ОСОБА_7 , в порушення п. 15 глави II Інструкції про порядок ведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004, п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення), виник злочинний умисел спрямований на внесення службовою особою до офіційного документу - заяви про відмову ОСОБА_5 від успадкування майна після смерті її батька ОСОБА_8 , завідомо неправдивих відомостей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_4 , будучи секретарем Малобірківської сільської ради, 19.03.2004 року в приміщенні Малобірківської сільської ради у с. Малі Бірки, Гусятинського району, Тернопільської області, підписала та завірила відбитком печатки сільської ради заяву про відмову ОСОБА_5 від успадкування майна після смерті її батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим надала їй ознак офіційного документу, хоча фактично ОСОБА_5 не відмовлялась від спадкування майна та не була присутня при вчиненні вказаної нотаріальної дії.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 успадкував земельну ділянку свого батька ОСОБА_8 розміром 2,76 га, розташовану на території Малобірківської сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської області, вартістю 28 171,00 гривень, що у 458 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян станом на 2004 рік, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ОСОБА_5 .

31.08.2020 року обвинувачена ОСОБА_4 подала до суду клопотання згідно якого просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а провадження закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала та пояснила, що свою вину в інкримінованому злочині не визнає.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підставне, підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 , її представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про її звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки ОСОБА_4 не визнає своєї вини.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснює виключно суд у порядку, встановленому КПК України. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2018 року № 665/2387/14-к встановлено, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.
При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 366 КК України( в редакції Закону №2341-III від 05.04.2001 року), санкція якого, серед іншого передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, та у відповідності до ст.12 КК України, вказаний злочин, відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно із ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 4 ст.49 КК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 19 березня 2004 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та який відноситься до нетяжкого злочину, минуло більше п`яти років (16 років), крім того, в матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про наявність обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

За таких обставин, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 366 КК України, встановлений ст. 49 КК України, закінчився.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає що ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 13.12.2018 року - закрити відповідно до ч.2 п.1 ст.284 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, суд керуючись ст.cт.12, п.3 ч.1 ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст. 284-286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України на підставі ст.49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000306 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року відносно ОСОБА_4 - закрити у відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази:

-спадкову справу №168 від 26.03.2004 року до майна померлого ОСОБА_8 повернути до Державного нотаріального архіву Тернопільської області;
-журнал реєстрації вихідних та внутрішніх документів Малобірківської сільської ради, журнал реєстрації вхідної документації Малобірківської сільської ради, журнал вхідних документів з питань військового обліку по Малобірківській сільській раді, журнал отриманих телефонограм з питань військового обліку по Малобірківській сільській раді, реєстр для реєстрації прирівняних до нотаріальних дій виконавчого комітету Малобірківської сільської ради, журнал реєстрації вхідної документації Малобірківської сільської ради, журнал розпоряджень сільського голови з основної діяльності, книгу обліку допризовників, журнал реєстрації вихідних та внутрішніх документів, журнал видачі довідок Малобірківської сільської ради повернути в сільську раду с.Малі Бірки Гусятинського району Тернопільської області;
- оригінал заяви від 19.03.2004 року, яка складена від імені ОСОБА_5 про її відмову від прийняття спадкового майна; оригінал заяви ОСОБА_9 про її відмову від прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_8 від 16.03.2004 року- повернути до Гусятинської державної нотаріальної контори;
- довідку про стан підготовки виборчих дільниць до виборів 31.03.2002 року, довідку про хід виконання делегованих повноважень з питань агромізації роботи дошкільного закладу від 19.06.2002 року, довідку від 20.09.2002 року про хід підготовки соціально-культурних закладів сільської ради до роботи в осінньо-зимовий період, довідку про хід виконання делегованих повноважень з питань контролю за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету організаціями, що розміщенні на території сільської ради, довідку про виконання делегованих повноважень з питань поліпшення житлових і матеріально-побутових умов проживання одиноких пристарілих, вдів, ветеранів війни від 20.12.2000 року-повернути до Архівного сектору Гусятинської РДА;
- реєстр для реєстрації нотаріальних дій, який розпочато у 1993 році та закінчено у 2006 році-повернути до Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області. Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1