Справа № 462/6152/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000282 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимна вода, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійною технічною освітою, працюючого на посаді двірника у ЛКП «Шляхове ремонтне підприємство Залізничного району», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 24.02.2015 Пустомитівським районним судом Львівської області ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та 14.09.2018 року звільнений з місць позбавлення волі умовно дострокова на невідбутий термін 1 (один) рік 1 (один) місяць 29 (двадцять дев`ять) днів, згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2018 року на підставі ст. 81 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, востаннє: 24.02.2015 р. Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та 14.09.2018 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 (один) рік 1 (один) місяць 29 (двадцять дев`ять) днів, згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2018, на підставі ст.81 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності. 20.08.2020, близько 23:30 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщені квартири АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпілий ОСОБА_4 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв з останнім, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно, викрав, а саме, скориставшись відсутністю сторонньої уваги заволодів мобільним телефоном марки «Redmi 7» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2974 гривні, який на праві власності належав ОСОБА_4 , знявши такий із зарядного пристрою заховав у задню кишеню своїх штанів та з яким у подальшому покинув приміщення квартири АДРЕСА_2 , з метою закласти такий у ломбардне відділення ПТ «Ломбард «Фінанс» (ломбард - «Скарбниця»), що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 89, однак загубив його по дорозі, коли прямував до відділення ПТ «Ломбард «Фінанс». Тим самим ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на суму 2974 гривні.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

24 вересня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з укладеною угодою, обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 /три/ роки, із застосуванням до ОСОБА_5 вимог ст.75 КК України та звільненням такого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки іспитового терміну, а також відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч.1 та п.п. 2, 4 ч. 3 ст.76 КК України, покладенням на ОСОБА_5 наступних обов`язків: 1) періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В угоді передбачено також, що обвинувачений ОСОБА_5 , під час досудового розслідування, повернув потерпілому ОСОБА_4 кошти за викрадений телефон, про що зазначено у матеріалах кримінального провадження та про що свідчить розписка потерпілого ОСОБА_4 , тобто на час укладання даної угоди про примирення матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі. Матеріальних претензій потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, при цьому, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді просить затвердити угоду про примирення, а також підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, яка укладена між потерпілим і обвинуваченим, оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнає повністю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Також, згідно вимог ч.4 ст.474 КПК України, з`ясовано, що потерпілому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та що він просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.2 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, а саме обмеження волі строком на 3 /три/ роки, із застосуванням до ОСОБА_5 вимог ст.75 КК України та звільненням такого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки іспитового терміну, а також відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч.1 та п.п. 2, 4 ч. 3 ст.76 КК України, покладенням на ОСОБА_5 наступних обов`язків: 1) періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази, згідно матеріалів кримінального провадження, відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000282, укладену 26.08.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, а також відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч.1 та п.п. 2, 4 ч. 3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя