Справа № 279/746/17
Провадження №11-кп/801/157/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , яку виправдано за ч.2 ст.307 КК України; засуджено за ч.2 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в :

18.12.2020 року до Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2019, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, визнано невинуватою та виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (арк. пров. 177 № т. 5) обвинуваченій ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30.01.2021 року.

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки на даний час кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, наявні ризики не лише залишились, а і посилились тим, що обвинуваченій призначено реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , які заперечували проти клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 - підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого цього запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається (арк. пров. № 177 т. 5), що Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Вінницького апеляційного суду від 03.07.2020 року щодо ОСОБА_7 скасовано і призначено новий судовий розгляд в суді апеляційної інстанції. А також цією ухвалою обрано обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30.01.2021 року.

31 січня 2021 року є останнім днем тримання під вартою обвинуваченої.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, у якому органами досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів, на даний час кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, призначено до розгляду.

Розглядаючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З огляду на наведене вище Апеляційний суд вважає, що ризики, встановлені під час застосування запобіжного заходу, не припинились, на даний час кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, а кримінальне правопорушення, у якому органами досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до тяжких злочинів, через що доцільно продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 183, 197, 331, 401 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Головино Судогодського району Володимирської області РФ, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою до завершення апеляційного розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали негайно направити учасникам судового провадження і начальнику Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)».

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4