Справа №718/1262/20
Провадження №1-кп/718/88/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 05 червня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, військовозобов`язаного, із середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.05.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 н.м.д.г. (850 грн.), -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
05.06.2020 о 12 год. 28 хв., у зв`язку із порушенням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимог Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», який перебуваючи на території Лужанського дендрологічного парку, розташованого на території Лужанської дільничної лікарні (юридична адреса: вул. Центральна, 86, смт. Лужани Кіцманський район Чернівецька область), здійснював куріння тютюнових виробів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 175-1 КУпАП. Працівником Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення та проведено особистий огляд особи правопорушника, в ході якого в правій кишені куртки виявлено прозорий поліетиленовий пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження,зеленого кольору, зовні схожої на канабіс.
Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів № 467-х від 11.06.2020, надана на досліджена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 13,091 г.
Канабіс внесено до списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (далі - Перелік).
Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» (далі - Закон) діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці І Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 Закону(використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності, навчальних та наукових цілях).
Відповідно до таблиці 1 Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000 канабіс в розмірі від 5,0 г до 500,0 г становить звичайний розмір наркотичного засобу даного виду, що знаходяться у незаконному обігу.
Згідно відомостей Ліцензійного реєстру на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розміщеного на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних (https://data.gov.ua/) на виконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою КМУ № 835 від 21.10.2015, ліцензія на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів ОСОБА_3 не видавалась.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Позиція учасників провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності.

Так, дійсно 05.06.2020, перебуваючи на території Лужанського дендрологічного парку, він здійснював куріння тютюнових виробів через що працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та провели його особистий поверхневий огляд. Добровільно видав працівникам поліції все, що було у нього в кишенях. При цьому, у нього виявили та вилучили траву в пакетику, який він знайшов напередодні на вулиці. Його відвезли до Кіцманської ЦРЛ, де він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння з позитивним результатом. Зазначив, що став на облік, регулярно приходить до лікарні, бажає виправитися. Запевнив про недопустимість аналогічного в майбутньому. Пояснив, що усвідомлював, що чинить протиправно, а тому і шкодує про вчинене. Просив його суворо не карати.
Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказав на необхідність призначення позбавлення волі на строк 1 рік, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України доведена повністю.
Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.
При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, за обставин наведених у вироку.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом
З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропної речовини без мети збуту.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий, неодружений, позитивно характеризується по місцю проживання, ніде не працює, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті при Кіцманській районній поліклініці, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, суд враховує і наявність обставини, визначеної ст. 67 КК України, та заявленої прокурором в обвинувальному акті, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочину.
При цьому, суд враховує і те, що передбачене раніше винесеним вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.05.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 н.м.д.г. (850 грн.) виконано ОСОБА_3 , про що свідчить долучена до матеріалів справи квитанція про його оплату.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 ст.65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.
Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги те, що психотропну речовину обвинувачений зберігав для власного вжитку, не маючи на меті її збуту, що знайшло своє вираження у відповідній кваліфікації його дій, враховуючи при цьому наявність обтяжуючої обставини рецедиву злочину, новий злочин вчинив в період не знятої та не погаеної судимості, те, що обвинувачений став на облік, проходить лікування, усвідомив протиправний характер вчиненого, а тому в даному конкретному випадку, суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що ОСОБА_3 , слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання аніж позбавлення волі, зважаючи на те, що зважаючи на те, що відносно ОСОБА_3 уже раніше застосовувалося покарання у виді штрафу, при цьому останній знову ж вчинив кримінальне правопорушення, тобто на шлях виправлення не став.
Мотиви інших рішень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги бездоганну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, - суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. А тому вилучені наркотичні засоби підлягають знищенню.
Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме на проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів № 467-Х від 11.06.2020 року, які згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000323 (в.е. 467-Х) складають 653 гривень 80 копійок - підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили, речовий доказ: наркотичні засоби (канабіс вагою 13,091 г.), пакет № 3706194, здані на зберігання відповідальному за зберігання вилучених наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів при СУ ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1