Справа № 447/2096/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/58/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

даною ухвалою повернуто обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000110 прокурору.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які прокурор вважає доведеними неодноразово використано такі формулювання: "в невстановлений досудовим розслідуванням час", "з невстановленою досудовим розслідуванням особою", "за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи". Використання таких формулювань свідчить про те, що у ході здійснення досудового розслідуванням не було здобуто доказів, які б дозволити встановити ці обставини. Тому, покликання прокурора, що ці обставини він вважає доведеними є безпідставними. У обвинувальному акті мають бути зазначені виключно такі дії обвинуваченого на підтвердження яких здобуто докази у ході досудового розслідування; у обвинувальному акті неправильно зазначена кваліфікація дій обвинуваченого, оскільки відповідно до ч.1 ст.29 КК України виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин. Прокурор неодноразово зазначала, що усі співучасники є співвиконавцями. Тому, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України суперечить положенням ст.29 КК України. Якщо ж така форма співучасті, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, не є кваліфікуючою ознакою складу конкретного злочину, то відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою слід врахувати як обставину, що обтяжує покарання; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання повинні бути зазначені щодо кожного злочину окремо, якщо вони не відносяться до усіх епізодів. У обвинувальному акті зазначено обставинами, що обтяжують покарання: вчинення злочину повторно та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Кожна з зазначених обставин стосується не всіх злочинів, які інкриміновано обвинуваченому, однак, у обвинувальному акті це не конкретизовано. Крім цього, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб не зазначено обставиною, яка обтяжує покарання, хоча зі змісту обвинувального акта встановлено, що таку обставину прокурор вважає доведеною.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, що викладені в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що з обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акту доданий реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вважає, що за таких обставин висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та необхідність його повернення прокурору на усунення недоліків не ґрунтуються на вимогах закону.
Підкреслює, що посилання суду на те, що в обвинувальному акті не вірно зазначена кваліфікація дій обвинуваченого із посиланням на ч. 2 ст. 28 КК України, оскільки ст.263 КК України не передбачає кваліфікуючої ознаки «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб» не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду і можуть бути перевірені в судовому засіданні під час дослідження доказів, та шляхом можливої зміни прокурором обвинувачення.
На думку апелянта, при винесенні ухвали про повернення обвинувального акта прокурору, суд вийшов за межі питань, які підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні, давши оцінку тим обставинам, що є предметом розгляду справи по суті.
На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення в яких просить таку залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

На переконання колегії суддів, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Виконані інші вимоги встановлені ст. 291 КПК України.
При цьому, колегія суддів, погоджується з доводами апелянта про те, що посилання суду на те, що в обвинувальному акті не вірно зазначена кваліфікація дій обвинуваченого із посиланням на ч. 2 ст. 28 КК України, оскільки ст.263 КК України не передбачає кваліфікуючої ознаки «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб» не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду і можуть бути перевірені в судовому засіданні під час дослідження доказів.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно безпідставності повернення обвинувального акту прокурору при апеляційному розгляді підтвердились, а тому таку слід задоволити, ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000110 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року, якою повернуто обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000110 прокурору скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9