Справа № 487/4106/20
Провадження № 1-кс/487/6190/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2020 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
15.10.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 17.06.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» EID НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_5 для можливості дослідити його та зробити копії відеофайлів, які містять вчинені 06.06.2020 протиправні дії співробітниками поліції, безпосередньо створених свідком ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» EID НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEІ2 НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву, просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.06.2020 в період з 09 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. на чергування для несення служби з охорони публічного порядку та безпеки на території обслуговування Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області заступив поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_6 у складі патруля «Скіф-811» на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_5 спільно з поліцейськими роти № 2 БПОП ГУНП в Одеській області: старшим сержантом поліції ОСОБА_7 (старший екіпажу), сержантом поліції ОСОБА_8 та старшим сержантом поліції ОСОБА_9 .
Під час цільового інструктажу при заступанні на службу ОСОБА_6 разом з іншими поліцейськими вказаного патруля ознайомлено з орієнтуваннями скоєних кримінальних правопорушень на території м. Одеси, у тому числі орієнтуванням Шевченківського відділення поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про незаконне заволодіння транспортним засобом марки «LAND ROVER RANGE ROVER», зареєстрованим у Журналі єдиного обліку відділення поліції за № 9351 від 08.05.2020.
У подальшому, приблизно о 19 год. 00 хв. 06.06.2020 під час руху на службовому автомобілі патруля «Скіф-811» у складі вищевказаних поліцейських по вул. Преображенській біля перехрестя з вул. Дерибасівською в напрямку провулка Маяковського в м. Одесі, старшим екіпажу ОСОБА_10 помічено зовні схожий за описом під орієнтування автомобіль марки «RANGE ROVER» державний номерний знак НОМЕР_6 , що рухався попереду у попутному напрямку, у зв`язку з чим останнім відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» прийнято рішення щодо застосування поліцейського превентивного заходу у вигляді зупинки транспортного засобу з метою перевірки на предмет його незаконного заволодіння.
Під час з`їзду автомобіля марки «RANGE ROVER» з вул. Преображенської до пров. Маяковського в м. Одеса, ОСОБА_10 на службовому автомобілі включені проблискові маячки червоного та синього кольорів і спеціальні звукові сигнальні пристрої, та приблизно о 19 год. 30 хв. вказаний транспортний засіб зупинено на узбіччі проїжджої частини по вул. Військовий узвіз, 3 в м. Одесі.
ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за виключенням ОСОБА_9 , який залишився у службовому автомобілі, підійшли до передньої пасажирської двері зупиненого автомобілю марки «RANGE ROVER», у якому перебували на передньому водійському сидінні водій ОСОБА_11 та на передньому пасажирському сидінні його власник - громадянин ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_6 , в порушення ч. 2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», без повідомлення ОСОБА_11 та ОСОБА_5 про проведення превентивних поліцейських заходів та причин їх застосування, без доведення до їх відома нормативно-правових актів, на підставі яких застосовуються такі заходи, а також не ставлячи до відома інших поліцейських екіпажу «Скіф-811» щодо вчинених ним подальших дій, вирішив застосувати поліцейський превентивний захід, передбачений п. 7 ч. 1 ст. 31 цього Закону, а саме проникнення до іншого володіння особи - автомобілю марки «RANGE ROVER» державний номерний знак НОМЕР_6 , за відсутності отриманої згоди його власника ОСОБА_5 та проведення у ньому незаконного обшуку шляхом примусового обстеження салону автомобілю та особистих речей осіб, які знаходились в автомобілі під час зупинки.
При цьому, ОСОБА_6 достовірно усвідомлював про відсутність жодних правових підстав для проникнення до зазначеного автомобілю, визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки не існували невідкладні випадки, пов`язані з рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій, безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.
Між тим, незаконне проведення обшуку автомобілю ОСОБА_6 вирішив замаскувати нібито здійсненням ним поверхневої перевірки зазначеного транспортного засобу, визначеним п. 3 ч. 1 ст. 31, ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» за відсутності підстав, передбачених п.п. 1-3 ч. 4 ст. 34 цього Закону, оскільки: по-перше не існувало підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; по-друге не існувало підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; втретє не існувало підстав вважати, що транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.
Разом з тим, ОСОБА_6 розумів, що застосування ним поліцейських превентивних заходів у вигляді проникнення до транспортного засобу та його поверхневої перевірки грубо суперечить вимогам до поліцейських заходів, визначеним у ч.ч. 2-7 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію», тобто є незаконними, не є необхідними, не є пропорційними, не є ефективними та немає будь-якої необхідності у застосуванні таких заходів, оскільки останній мав змогу застосувати у відповідності до вимог зазначеного законодавства поліцейський превентивний захід у вигляді перевірки у водія ОСОБА_11 та власника автомобілю ОСОБА_5 документів особи, що визначений у п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 цього Закону, або перевірити свідоцтво про реєстрацію та звірити номери агрегатів зупиненого транспортного засобу згідно підпунктів а, б пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, а окрім того, екіпаж поліції «Скіф-811», у складі якого діяв ОСОБА_6 , був забезпечений електронним планшетом з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою Національної поліції, у зв`язку з чим без застосування жодних поліцейських превентивних заходів мав змогу ідентифікувати зупинений автомобіль як транспортний засіб, що не відповідає орієнтуванню Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області стосовно події, зареєстрованої у Журналі єдиного обліку за № 9351 від 08.05.2020 та засвідчити особу його власника - ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_6 , діючи з метою незаконного проникнення до вказаного транспортного засобу та незаконного проведення у ньому обшуку, наказав його власнику ОСОБА_5 залишити зазначений автомобіль, у зв`язку з чим ОСОБА_5 був змушений підкоритись незаконній вимозі ОСОБА_6 , який в порушення п. 6 ч. 1 ст, 31, ст. 37 Закону України «Про Національну поліцію» застосував поліцейський превентивний захід у вигляді обмеження пересування транспортного засобу та фактичного володіння річчю ОСОБА_5 також без визначених правових підстав запобігання небезпеці, якщо є достатні підстави вважати, що річ або транспортний засіб можуть бути використані особою з метою посягання на своє життя і здоров`я або на життя чи здоров`я іншої людини, або пошкодження чужої речі.
Після чого, ОСОБА_6 , наблизившись до відкритих передніх пасажирських дверей автомобілю, за відсутності у ньому ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , розпочав обома руками примусово обстежувати його салон, відкривати інші заперті двері, речовий ящик навпроти переднього сидіння пасажира, інший речовий ящик між водійським та переднім пасажирським сидіннями, вміст паперового пакету на задньому сидінні, власноруч доставати з них та переглядати наявні в них особисті речі громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , таким чином провівши його незаконний обшук за мовчазної згоди інших присутніх поліцейських екіпажу «Скіф-811» ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та не зважаючи на неодноразові заяви власника автомобіля ОСОБА_5 щодо проведення у ньому незаконного обшуку та порушення права на недоторканість житла і іншого володіння особи, гарантованого ст. 30 Конституції України.
Реалізувавши злочинний умисел на незаконне проникнення та незаконне проведення обшуку у іншому володінні особи - автомобілі марки «RANGE ROVER» державний номерний знак НОМЕР_6 , належного ОСОБА_12 , без складання відповідних процесуальних документів, ОСОБА_6 приблизно о 19 год. 45 хв. повернувся до службового автомобілю марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_5 та разом з іншими поліцейськими екіпажу «Скіф-811» ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 покинув місце скоєного ним кримінального правопорушення.
Між тим, допитаний 18.06.2020 як свідок ОСОБА_5 пояснив, що 06.06.2020, приблизно о 19 годині 30 хвилин, коли він перебував в належному йому на праві власності автомобілі «LAND ROVER RANGE ROVER» д.н.з. НОМЕР_6 разом з ОСОБА_13 , біля будинку по вулиці Військовий узвіз, 3, в м. Одеса, то останній був зупинений службовим поліцейським автомобілем марки «Mitsubishi». Зупинивши вказаний транспортний засіб, до нього підійшли невідомі особи в формі працівників поліції з вогнепальною зброєю. Зазначені поліцейські підійшли відразу до пасажирського сидіння на якому перебував сам ОСОБА_5 , та один з них сказав ОСОБА_5 «Доброго дня, ОСОБА_14 » тобто автомобіль був зупинений цілеспрямовано. Один із даних поліцейських знімав всі події на свій мобільний телефон. Дані особи не представлялися та не надавали жодних документів для своєї ідентифікації. В подальшому один з поліцейських (який надалі проводив обшук) попросив ОСОБА_5 , вийти з вказаного автомобіля та наказав дістати всі речі, які знаходилися у нас у кишенях для їх огляду. Після цього один з вищевказаних поліцейських почав проводити обшук автомобіля самостійно, перериваючи усі речі в автомобілі та відкриваючи усі двері та шафи в автомобілі, а інші двоє поліцейських стали по бокам автомобіля, а саме: один з них (прикмети: ріст 180 см., світле волосся, у захисній масці на обличчі з вишивкою «поліція» та «тризубом», через ліве плече висів автомат) став по праву сторону автомобіля; другий поліцейський став по ліву сторону (прикмети: ріст 180 см., світле волосся). Один з поліцейських, який стояв позаду (з автоматом) почав погрожувати застосувати фізичну силу (а саме спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження), якщо ОСОБА_5 не заспокоїться та буде перешкоджати проводити незаконний обшук автомобіля. Обшук автомобіля проводився без залучення понятих, при цьому після проведення обшуку не складено жодного документу, поліцейські вели себе агресивно та нахабно, перериваючи особисті речі, які знаходились в автомобілі. Після цього ОСОБА_5 почав знімати вказані протиправні дії співробітників поліції на свій мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro».
Крім того, після особистого обшуку ОСОБА_5 він бачив, як поліцейський з автоматом дістав з кишені складений вчетверо аркуш формату А-4 з зображенням фотографії самого ОСОБА_5 (в анфас) під якою був наявний надрукований текст чорним шрифтом «АЙВАЗОВ ЕВГЕНИИ СЕРГЕЕВИЧ» та фотографія автомобіля (вид з лівої сторони) з надрукованим чорним шрифтом текстом «RANGE ROVER. BE 1000 CK».
Між тим, 15.09.2020 додатково допитано як свідка ОСОБА_5 , який уточнив, що 06.06.2020 він знімав на відео вказані протиправні дії працівників поліції, коли один з них незаконно проник до його автомобілю марки «LAND ROVER RANGE ROVER» д.н.з. НОМЕР_7 та незаконно провів у ньому обшук, на його мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» EID НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 , який перебуває у його користуванні.
Крім цього, ОСОБА_5 додав, що на вказаному мобільному телефоні за результатами зйомки вказаних неправомірних дій працівників поліції на відео створено два відеофайли, які, в свою чергу, зберігаються на його згаданому мобільному телефоні марки «Iphone 11 Pro».
Між тим, ОСОБА_5 поінформував, що він не заперечує надати у разі необхідності даний мобільний телефон співробітникам ТУ ДБР у м. Миколаєві для проведення необхідних експертиз, а також процесуальних та слідчих дій.
Так, у ході розслідування згаданого кримінального провадження виникла необхідність проведення експертизи аудіо-відеозапису щодо встановлення наявності у телефоні «Iphone 11 Pro» відеофайлів, створених 06.06.2020 ОСОБА_5 та які містять вчинені протиправні дії співробітниками поліції; дослідження таких відеофайлів (у разі наявності) на предмет створення їх за допомогою вказаного мобільного телефону та наявності ознак їх непереривності, у зв`язку з чим слідчим подано клопотання до Заводського районного суду м. Миколаєва клопотання про тимчасовий доступ до вказаного апарату стільникового зв`язку.
За результатами розгляду вказаного клопотання слідчим суддею, останнє задоволено та надано дозвіл на його вилучення.
Надалі, а саме 13.10.2020, проведено тимчасовий доступ до речей та документів, в ході якого слідчим вилучено мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» EID НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 та його визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.
Зазначене майно - мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» EID НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження.
Незастосування арешту на вищевказане вилучене майно може привести до його зникнення або пошкодження, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно має суттєве значення для кримінального провадження, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» EID НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 , який перебуває у володінні та користуванні свідка ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1