Справа № 944/2856/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1108/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2020 року про продовження останньому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисників адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 календарних днів, тобто до 15.11.2020 року включно.

Строк дії ухвали ухвалено рахувати з 17.09.2020 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2020 року та відмовити старшому слідчому СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що слідчим не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та не підтверджено жодного ризику для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, як стверджує апелянт, вказуючи про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя взяв за основу можливість переховування підозрюваного та вчинення ним інших дій, тяжкість злочину, в якому підозрюється.

Захисник звертає увагу й на те, що при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу дані, що характеризують особу підозрюваного, жодним чином не вплинули на прийняте рішення, крім того, не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисників на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодекс

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Згідно з матеріалами клопотання, 24 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24 червня 2020 року о 06 год. 30 хв., в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, затримано ОСОБА_7 .

24 червня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 24 червня 2020 року в нічний час доби, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на узбіччі дороги на АДРЕСА_1 , під час конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись прямим умислом спрямованим на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , завдав останній множинні удари твердими предметами в ділянку голови, обличчя, грудей, спричинивши потерпілій множинні двобічні переломи ребер, перелом правої ключиці, закриту черепно-мозкову травму, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, рани, синці та садна в ділянці голови та лиця, перелом кісток носа, множинні синці на тулубі з крововиливами у м`які тканини та душив її за шию, спричинивши синці та крововиливи в м`яких тканинах шиї, переломи під`язикової кістки та хрящів гортані, внаслідок чого ОСОБА_11 померла.

На думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача щодо причетності останнього до вчинення вказаного злочину.

Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема, викладений у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Тобто, суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні доказів на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів апеляційного суду, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема така підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 24.06.2020, протоколом обшуку автомобіля марки «Мерседес Бенц» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 24.06.2020, протоколом обшуку гаражного приміщення, який належить ОСОБА_7 від 24.06.2020, проведеним слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду трупа від 24.06.2020, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.06.2020.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, та що такі на час розгляду клопотання не зникли та не зменшилися.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Отже, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують продовження обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Доводи захисника щодо відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 26 червня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.08.2020 року включно.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 20 серпня 2020 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 24.09.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000639 від 24.06.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, до шести місяців, тобто до 24 грудня 2020 року.

Слідчий суддя дослідив доводи прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та встановив, що для завершення такого у справі необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , на які посилається в апеляційній скарзі захисник як на підставу для зміни запобіжного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, з якими в повній мірі погоджується і колегія суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються викладеним.

Ураховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4