Справа № 462/5986/20
провадження 1-кп/462/595/20
У Х В А Л А

30 жовтня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів-Рудно, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно до обвинувального висновку 31.01.2017 року, ОСОБА_4 , відповідно до наказу №120/ос від 05.09.2016 року виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» AT «Українська залізниця», перебуваючи на посаді майстра «Цеху допоміжного виробництва №1», що відноситься до виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» AT «Українська залізниця», що по вул. Чернівецька, 15 у м. Львові (надалі підприємство), будучи відповідальною за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто маючи прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, особисто, умисно, підробила табель обліку використання робочого часу типової форми №П-5 за січень 2017 року, шляхом внесення до відповідної графи (рядка) № 2, (стовпців) №№ 16, 17, 18, 19, 20, 23 та 17 табелю обліку використання робочого часу підприємства завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі та відпрацювання робочих годин працівником «Цеху допоміжного виробництва №1» виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» AT «Українська залізниця» ОСОБА_5 за 23.01.2017, 24.01.2017, 25.01.2017, 26.01.2017, 27.01.2017, 30.01.2017 та за 31.01.2017 та в подальшому особисто підписала тобто завірила дані завідомо неправдиві відомості. Відповідно до отриманої інформації з «Державної прикордонної служби України західного регіонального управління» від 06.08.2019 року №0.184- 28380/0/15-19-Вих громадянин ОСОБА_5 з 23.01.2017 по 09.04.2017 перебував за кордоном, а відтак ОСОБА_4 вчинила службове підроблення.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки з моменту злочину, що інкримінується обвинуваченій, пройшло більше 3 років.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку прокурора, просила закрити провадження по справі.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст.286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України (в ред., що була чинна на час події), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України .

З пред`явленого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що було вчинене у січні 2017 року, відомості в ЄРДР внесені 17.09.2020 року. Таким чином, минуло більше трьох років з часу скоєного кримінального правопорушення.

У відповідності до положень ст.12 КК України, кримінальні правопорушення за ч.1 ст.366 КК України є злочином невеликої тяжкості, а відтак звільнення від кримінальної відповідальності можливе після закінчення строку у три роки.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а провадження закрити .

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст. 285, 286, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001615 від 17.09.2020р.за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1