н/п 1-кп/766/2942/20
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
23 листопада 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

під час проведення відкритого підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 21.06.2019 року за №0002022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

встановив:
Зазначений обвинувальний акт, відповідно до здійсненого авторозподілу, надійшов в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 01.09.2020 року.

До обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовано.

Ухвалою від 03 вересня 2020 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт складено неуповноваженою особою - дізнавачем, тоді як при його складанні та направленні до суду прокурор мав керуватись п.п. 2 п. 4 Перехідних положень Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року і обвинувачльний акт мав бути підписаний слідчим з повноваженнями дізнавача або безпосередньо самим прокурором.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання як не обґрунтованого, зазначивши, що відсутні жодні підстави, визначені КПК України, для його задоволення, оскільки при повторному направленні обвинувального акту до суду цілком законно керувався п.п. 5 п. 4 Перехідних положень Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, визначивши відповідно до вимог глави 25 КПК України орган для здійснення досудового розслідування у формі дізнання, дізнавач якого і склав обвинувальний акт, який підписаний дізнавачем та погоджений прокурором.

Потерпіла погодилась з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та проаналізувавши доводи заявленого захисником клопотання, суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 Перехідних положень Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 цього Кодексу, тим органом, що здійснював досудове розслідування.

Разом з цим, підпунктом 5 п. 4 Перехідних положень того самого Закону, визначено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно матеріалів справи, відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2020 року попередній обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був повернутий прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

01.09.2020 року обвинувальний акт після усунення недоліків повторно надійшов на розгляд суду.
Наведене свідчить про те, що до набрання чинності Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року процесуальне рішення у даному кримінальному провадженні, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, вже було прийнято, а тому, на думку суду, прокурор при повторному направленні обвинувального акту до суду цілком обгрунтовано керувався положеннями п.п. 5 п. 4 Перехідних положень Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року.

З огляду на наведені положення КПК України, суд вважає, що позиція захисника про те, що обвинувальний акт складено неуповноваженою особою та при його складанні прокурор мав керуватись п.п. 2 п. 4 Перехідних положень вказаного Закону не грунтується на положеннях КПК України, а тому не заслуговує на увагу та не може бути визнана підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Отже, суд вважає, що у задоволенні заявленого захисником клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 376 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відомості про яке внесено до ЄРДР 21.06.2019 року за №0002022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1