Справа № 703/710/20

УХВАЛА
20 листопада 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадяин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, утриманців не має, раніше не судимий,
у вчиненні суспільно-небезпечнного діяння, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , у невстановлений слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав чотири таблетки білого кольору, які зберігав при собі, у правій кишені куртки до 08 листопада 2019 року.
Цього ж дня, під час проведення огляду місця події, навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в період з 12 год. 03 хв. по 12 год. 06 хв., працівниками поліції, виявлено та вилучено чотири таблетки білого кольору, які згідно висновку експерта №2/2161 від 21 грудня 2019 року містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,1001 г., які ОСОБА_4 зберігав для власного вживання без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.
В судовому засіданні прокурор зважаючи на висновок судово-психіатричного експерта зазначила про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Законний представник та захисник не заперечували проти застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
ОСОБА_4 заперечував щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.
Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- даними рапорту інспектора СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 08 листопада 2019 року про те, що 08 листопада 2019 року о 11 год. 45 хв. за адресою: м. Сміла, вул.. Перемоги, 22 затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в якого при поверхневій перевірці виявили пластинку таблеток Метадон, які містять вміст наркотичних речовин;
- протоколом огляду місця події від 08 листопада 2019 року, згідно якого на території земельної ділянки біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 було проведено огляд ОСОБА_4 в якого у правій кишені куртки було виявлено чотири таблетки білого кольору які являються таблетками метадон;
- даними висновку експерта №2/2161 від 21 грудня 2019 року відповідно до якого надані на експертизу чотири таблетки білого кольору, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,1001 ;
- довідкою КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» від 26 листопада 2019 року з якої вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на примусових заходах медичного характеру у вказаній установі з 18 серпня 2018 року по 19 грудня 2018 року.
На допиті свідків в судовому засіданні прокурор відмовилася, інші учасники процесу не заперечували щодо обсягу досліджуваних судом доказів, зокрема матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, оцінивши в сукупності зазначені вище належні та допустимі докази, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, мало місце і воно вчинено ОСОБА_4 .
У відповідності з постановою Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 61 від 07 лютого 2020 року ОСОБА_4 на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого йому діяння, та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїчної з епізодичним типом перебігу, з грубими психопатоподібними особистісними змінами, з актуальними маячними ідеями стосунку на адресу найближчого оточення, що ускладнене систематичним вживанням психоактивних речовин опіоїдів (з розвитком залежності), що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.
У зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, комісія вважає, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
У відповідності до вимог ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п.3 наказу МОЗ України №397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Як встановлено з висновку експертизи з огляду на виявлені психічні захворювання, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 виявляє ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
В зв`язку із наявністю у ОСОБА_4 психічних розладів, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 93, 94 КК України, ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд-
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Сміла Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Речові докази у справі:сейф-пакет №2824498 із наркотичною речовиною - метадон, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 30 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити до Київської міської психоневрологічної лікарні №3 та до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області - для виконання.

Головуючий: ОСОБА_1