справа № 208/8888/20
№ провадження 1-кп/208/717/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000819 від 19.05.2020 року відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іларіонове, Синельніковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, малолітніх дітей на утримані не маючого, неодруженого, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 18.05.2020 приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в гостях у своєї знайомої ОСОБА_3 . В цей час ОСОБА_2 збирався на роботу, та при виході з квартири, побачив на комоді, що стояв у коридорі, банківську платіжну карту АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка на праві приватної власності належала потерпілій ОСОБА_3 . В цей момент у ОСОБА_2 раптово виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна - вищевказаної банківської платіжної картки.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння банківською платіжною карткою AT КБ "ПриваБанк" № НОМЕР_1 перебуваючи в означений час у вказаному місці, діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв з комоду, що знаходився в квартирі де мешкала потерпіла, банківську платіжну картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та яка прив`язана до банківського рахунку № НОМЕР_2 і належить потерпілій ОСОБА_3 з метою подальшого використання даної картки з корисливого мотиву, вийшов з приміщення квартири АДРЕСА_2 та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, 18.05.2020 приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 в гостях у своєї знайомої ОСОБА_3 , при виході з квартири, з тумби у коридорі викрав банківську платіжку карту AT КБ "ПриваБанк" № НОМЕР_1 , що на підставі приватної власності належала ОСОБА_3 , з метою подальшого викрадення грошових коштів, за допомогою банківської платіжної карти, які перебували на банківському рахунку ОСОБА_3 в AT КБ "ПриваБанк".

У подальшому, приблизно о 10 год. 08 хв. 18.05.2020 ОСОБА_2 реалізовуючи свій раніше виниклий прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_3 в AT КБ "ПриваБанк", перебуваючи біля будинку №37/16 по пр. В.Стуса у м. Кам`янське, маючи при собі банківську платіжну карту АТ КБ "ПриваБанк" № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 та знаючи (ПІН)-код від даної карти, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, підійшов до банкомату AT КБ «ПриватБанк» та ввів (ПІН)-код від банківської платіжної карти № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_3 та за допомогою банківської платіжної карти № НОМЕР_1 здійснив банківську операцію по рахунку № НОМЕР_2 щодо видачі грошових коштів в сумі 1500 грн. 00 коп. та отримав їх безпосередньо з даного банкомату.

Заволодівши викраденими грошовими коштами в сумі 1500 грн. 00 коп., ОСОБА_2 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 1500 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Матеріали обвинувального акта від 19.05.2020 року у кримінальному провадженні № 0000819 від 19.05.2020 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскардження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000819 від 19.05.2020 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.12.2020 року призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000819 від 19.05.2020 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, а саме у викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч.3 ст.337 КПК України суд не вбачає.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 за скоєні ним проступки, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_2 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальні правопорушення, які відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з його сторони є покарання у вигляді обмеження волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, ОСОБА_2 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_2 , вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків, щиро розкаявся, також суд враховував його відношення до скоєного,

Суд вважає, що покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, яка відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.368,370,371,373,374,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.1, ст.357, ч.1 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_2 покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_2 іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1