Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4538/20
Провадження № 1-в/711/307/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015, -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2020 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015, в якому він просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 25.06.2017 по 08.06.2020, тобто з моменту його затримання по останній день перебування у слідчому ізоляторі.

У судове засідання засуджений ОСОБА_4 не доставлявся, проте надав до суду через адміністрацію ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні його клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_4 вчинив злочин після 21.06.2017, а на час його фактичного затримання редакція ч.5 ст.72 КК України передбачала, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши позицію прокурора, враховуючи думку засудженого, дослідивши матеріали клопотання, надані матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 25.06.2017 ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2019 по справі № 761/17982/19 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік. Строк відбування покарання визначено рахувати з 07.11.2019. Обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2019 по справі № 761/33485/17 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 і строк дії ухвали визначено до 05.01.2020 включно.

З розпорядження судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 18.12.2019 вих. № 72258/15-Вих/1-кп/761/1983/2019/КК/207 вбачається, що вирок суду від 07.11.2019 щодо засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 18.12.2019.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2019 по справі № 761/33485/17 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 і строк дії ухвали визначено до 09.02.2020 включно.

Крім того, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2020 по справі № 761/33485 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України, за якими призначено покарання у виді позбавлення волі строком: - за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України три роки і шість місяців; - за ч. 2 ст. 153 КК України п`ять років. За сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано ОСОБА_4 покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2019 і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років і шести місяців позбавлення волі. Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено обчислювати з моменту його затримання та знаходження під вартою у зв`язку із даною справою, а саме з 25.06.2017.

З розпорядження судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 18.03.2020 вих. № 16434/20-Вих/1-кп/761/479/2020/КК/207 вбачається, що вирок суду від 07.02.2020 щодо засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 10.03.2020.

На даний час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)».

Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, який набрав чинності з 24.12.2015, до ч. 5 ст. 72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 № 2046-VIII, а саме, - до 21.06.2017.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).

Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.

Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, 29.08.2018 Велика Палата Верховного Суду прийняла рішення щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Висловлено правовий висновок про те, що ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Зокрема, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Отже, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VІІІ у силу як прямої, так і зворотної дії кримінального злочину у часі.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Закону №838-VIII від 26.11.2015 - цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Як передбачено п. 4 ч. 5 зазначеної статті, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.06.2017 (дата затримання) по 07.02.2020 (дата постановлення вироку) зарахований у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що вбачається з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2020 по справі № 761/33485/17, а тому до нього не можуть бути застосовані положення законодавства щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, як день за два. Слід також зазначити, що за вироком суду від 07.11.2019р. він вчинив злочин 19.11.2018р., а за вироком від 07.02.2020р. злочин вчинено 25.06.2017р., тобто після 20.06.2017р.

Жодних доводів та обставин, які б свідчили про необхідність зарахування у строк відбуття покарання іншого терміну попереднього ув`язнення, - ОСОБА_4 не навів. Крім того, що стосується зарахування строку перебування засудженого в Київському слідчому ізоляторі з дня набрання вироком суду законної сили з 10.03.2020 до часу моменту його вибуття 08.06.2020 включно, то слід зазначити, що сам по собі факт перебування особи у слідчому ізоляторі не є тотожним поняттю «попереднє ув`язнення», в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. 152 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015,- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - з дня отримання ними копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1