Справа № 357/9378/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000208 від 23.08.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Київ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого вантажником на БКЗ, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 31.08.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 17 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
22.08.2020 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кафе «Вірт», яке розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Авіаторів 62, помітив на одному з столів залу для відпочинку, нову портативну колонку «Bluetooth колонка JBL Charge мinі», яка належить ОСОБА_5 та у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном.
ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав зі столу нову портативну колонку «Bluetooth колонка JBL Charge мinі», вартістю 504 гривні 67 копійок, яка належать потерпілому ОСОБА_5 .
Після вчинення злочину ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 504 гривні 67 копійок.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст .185 КК України, а саме таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
7 жовтня 2020 року, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.
За умовами цієї угоди сторони, а саме потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 185 КК України у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, узгоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених частинами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначив час, місце, спосіб і мету його вчинення. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду, просив її затвердити на викладених в ній умовах. Повідомив, що йому відшкодована шкода, цивільний позов він не заявляв. Зазначив, що йому повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає натупне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду від 7 жовтня 2020 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 7 жовтня 2020 року покарання 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.
На підставі частин 1, 2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речовий доказ, а саме портативну колонку «Bluetooth колонка JBL Charge мinі», яку було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1