ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1707/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 8 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 01.03.2016 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 11.03.2019 умовно-достроково на невідбутий термін 5 місяців 23 дня; 04.07.2019 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Московського районного суду м.Харкова від 01.03.2019 у вигляді 5 місяців 23 дні позбавлення волі остаточно визначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 1 року 9 місяців позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуваючого в умовах СІЗО №27 за адресою: м.Харків, Полтавський шлях, 99
визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 року, у вигляді 1 (одного) року 9 (девять) місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі .
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з часу затримання - 30 липня 2019 року. Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком залишено раніше обрану - тримання під вартою.
Згідно вироку ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв корисливий злочин при наступних обставинах. Так, ОСОБА_7 , 16.05.2019, приблизно о 15.00 год., знаходячись в кімнаті по місцю свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, взяв з шафи мобільний телефон ТМ «Samsung » моделі «SМ-JI20nzkdsek», чорного кольору вартістю відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 16292 від 25.07.2019 - 2112,00 гривні, який належав його матері ОСОБА_9 , після чого покинув місце скоєння злочину, і розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. Таким чином ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму - 2 112,00 грн.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки вирок є необгрунтовано суворим та судом не враховані пом`якшуючі вину обставини. До початку апеляційного розгляду обвинувачений подав письмові доповнення, в яких посилається на медичну довідку, відповідно до якої його мати ОСОБА_9 є пенсіонером з інвалідністю 1 групи. Під час судового розгляду з`ясувалося, що вказана довідка була втрачена з матеріалів справи та при винесенні вироку суд не прийняв до уваги вказану обставину як пом`якшуючу, оскільки його мати потребує догляду та опіки. 28.11.2019 року ОСОБА_9 знову надала до суду таку довідку щодо її інвалідності. Крім того, від обвинуваченого надійшло клопотання, в якому останній просить застосувати до нього положення Закону України № 838-VІІІ та перерахувати строк покарання як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за рахунок строку попереднього ув`язнення від 26.11.2015 року до набрання вироком законної сили.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи апеляційні вимоги обвинуваченого в частині пом`якшення міри покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.
Врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого. Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого у скоєному та відсутність обставин, що обтяжують покарання. 11.03.2019 року на підставі ухвали суду від 28.02.2019 року був звільнений від подальшого відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2016 року на невідбутий строк 5 місяців 23 дні позбавлення волі. Поряд з цим належить врахувати, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим за корисливі злочини знову скоїв корисливий злочин.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення 23.05.2019 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до 1 року та 9 місяців позбавлення волі. Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні 16.05.2019 року нового кримінального правопорушення. Вказане свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки обвинуваченого та про підвищену суспільну небезпечність особи. В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що його мати ОСОБА_9 є пенсіонером з інвалідністю 1 групи, проте вказана обставина жодним чином не впливає на міру призначеного ОСОБА_7 покарання, не є пом`якшуючою в розумінні вимог ст. 66 КК України та не може бути єдиною підставою для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого. Крім того, з обставин вчинення кримінального правопорушення, за який ОСОБА_7 засуджений, вбачається, що він був вчинений ОСОБА_7 саме стосовно його матері ОСОБА_9 .
Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого колегія суддів не вбачає. Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку та ухвалення нового, не вбачається. Щодо прохання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання від 26.11.2015 року апеляційний суд зазначає, що такі вимоги не грунтуються на правових нормах, враховуючи наступне.
Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2019р., який був врахований при призначенні покарання за ч.4 ст. 70 КК України, ОСОБА_7 засуджений за злочин, вчинений 23.05.2019р. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 визнаний винним за вчинення злочину 16.05.2019 року.
За таких обставин рішення суду є обгрунтованим, підстави для перерахунку ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, відсутні, у зв`язку із чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 8 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: