Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5443/20
Провадження 1-в/711/403/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Черкаська виправна колонія № 62» ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотанняадвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Черкаська виправна колонія № 62» ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. При цьому зазначили, що ОСОБА_6 не заслуговує на застосування відносно нього ст. 82 КК України. Додали, що засуджений не працює, не ініціативний , не має бажання працювати.
Заслухавши адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , представника ДУ «Черкаська виправна колонія № 62», думку прокурора, дослідивши особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_7 за даною справою засуджений 01.07.2011 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2016 року згідно Закону України № 838-УІІІ від 26.11.2015 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28.07.2010 року по 11.10.2011 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 28.07.2010 року.
Кінець строку: 15.05.2022 року.
За час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 характеризується наступним чином.

Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 15.11.2011 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що п`ять раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, два з яких були злісними. Стягнення на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку.

Був працевлаштований шевцем по ремонту взуття. Виконував роботи з благоустрою установи. За сумлінну поведінку і ставлення до праці був 17 раз заохочений. Роботи із самообслуговування виконує самостійно.

06.06.2019 р. вибував на лікування до СВК-81 смт. Стрижавка Вінницької області. Перебуваючи там вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

03.07.2019 р. прибув до ВК-62 для подальшого відбування покарання.

З липня 2019 р. по даний час не працює в зв`язку з відсутністю бажання.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Духовне відродження». Відвідує дім молитви ЄХБ.

Зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та побачень. Отримує від них посилки та передачі, стосунки добрі.

Згідно вироку суду провину в скоєному злочині не визнав, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Має позов по справі в розмірі 153 469 грн. 97 коп.. В розшуку не перебував.

29.06.2016 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання можливості застосування до нього ст.101 КВК України, але рішенням комісії установи йому відмовлено, оскільки він не стає на шлях виправлення.

17.01.2018 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання застосування до нього ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням), але рішенням комісії установи відмовлено, так як він не став на шлях виправлення.

27.02.2019 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання застосування до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання), але рішенням комісії установи відмовлено, так як він не довів своє виправлення.

25.01.2018 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як засудженому, який не став на шлях виправлення.

13.01.2020 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як засудженому, який не довів свого виправлення.

Положеннями ч. 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Як зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року за №2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Варто також зазначити, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання та те, що останнє заохочення було 20.05.2019, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 було двічі відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення, зокрема, 17.01.2018 та 25.01.2018. Крім цього, двічі (27.02.2019 та 13.01.2020) йому ж було відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв`язку з недоведеністю виправлення засудженого.

Характеристики, які містяться в особовій справі залишаються незмінними та не констатують позитивну динаміку щодо виправлення ОСОБА_6 .

Будь-яких відомостей на підтвердження змін у поведінці вказаного засудженого з моменту прийняття зазначених рішень, суду надано не було, а тому суд, враховуючи особу засудженого, його ставлення до праці, підходячи в комплексі до характеристики особи, з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання, приходить до переконання, що правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82, 100 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотанняадвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 12.08.2020.

Головуючий: ОСОБА_1