Провадження №1-кп/447/269/20
Справа №443/626/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2020 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000180 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодинче, Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

05.05.2020 близько 23:00 год. ОСОБА_3 , керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням в житлове приміщення, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 , може зберігати за місцем свого проживання грошові кошти, направився до його домоволодіння, після чого, підійшовши до вхідних дверей будинку, через розбите вікно у них, пропхав руку в середину і відчепив металевий гачок, на який вони були закриті, таким чином їх відчинив та протиправно проник у середину будинку. Після цього, ОСОБА_3 підійшов до дверей однієї з кімнат будинку, а саме кухні, де спав ОСОБА_6 , і за допомогою рук ривком виламав їх. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 застосував фізичне насильство щодо ОСОБА_6 , який в цей час лежав на ліжку, з метою подолання опору потерпілого наніс йому один удар рукою в обличчя та декілька ударів руками по тілу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді двох синців та крововиливу на голові, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. В ході даного побиття ОСОБА_3 став вимагати у ОСОБА_6 негайно передати грошові кошти, що ОСОБА_6 , злякавшись за своє життя і здоров`я, зробив, віддав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 320 грн., які він зберігав в іншій кімнаті на печі. ОСОБА_3 , взявши грошові кошти, запхав їх у кишеню куртки і покинув приміщення будинку. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 320 (триста двадцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого та поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому визнав, повідомив, що 05.05.2020 він, знаючи що ОСОБА_6 перебуває вдома, та знаючи, що у нього є гроші, вирішив заволодіти ними. З такою метою проник у будинок, а саме у кухню, де спав потерпілий і, застосовуючи психологічне та фізичне насильство, змусив його віддати гроші. Отримавши гроші вийшов з будинку і пішов по своїх справах.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: заяви про вчинення злочину, протоколу огляду місця події, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколу затримання підозрюваного, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 , протоколу одночасного допиту декількох осіб, протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколу проведення слідчого експерименту, висновку дактилоскопічної експертизи №10/3/874, допит свідків, дослідження речових доказів.

Суд дослідив такі письмові докази: постанову про визнання речових доказів від 06.05.2020; розписку про отримання на відповідальне зберігання речових доказів; ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу; довідку про витрати на проведення експертизи.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та довідку про перебування на обліку у лікаря-нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарг від сусідів та мешканців міста на поведінку ОСОБА_3 не надходило; довідку №134 виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради 06.05.2020 згідно якої ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; вимогу про наявність судимостей; вирок апеляційного суду Львівської області від 21.06.2004 згідно якого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 155, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі; довідку про звільнення серії ТЕР №007, згідно якої ОСОБА_3 09.02.2018 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочин проти життя та здоров`я особи, після звільнення з місць позбавлення волі свою поведінку не змінив, знову вчинив злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, обставину, яка пом`якшує покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно висока, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк, та становить високу небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до 29.11.2020.

Відповідно до постанови від 05.05.2020 1 купюру номіналом 200 гривень №ХВ7583090; 2 купюри номіналом 50 гривень №ТГ6657802 та №ФИ5519412; 1 купюру номіналом 20 гривень №СД 3192672, було визнано речовими доказами та згідно розписки передано на зберігання. На підставі ст. 100 КПК України вказані речі слід повернути законному володільцю.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають до стягнення витрати на залучення експертів у розмірі 653,80 гривень в користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк покарання засудженому обчислювати з моменту його затримання - 06.05.2020.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк шістдесят днів, тобто до 29.11.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Речові докази: 1 купюру номіналом 200 гривень №ХВ7583090; 2 купюри номіналом 50 гривень №ТГ6657802 та №ФИ5519412; 1 купюру номіналом 20 гривень №СД 3192672 повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1