Справа № 570/2948/19
Номер провадження 1-кс/570/6/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області

ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потрепілої адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне справу за скаргою представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

Як вбачається зі скарги, 14.06.2019 р. близько 20 год. ОСОБА_5 , керуючи легковим автомобілем марки Мерседес-Бенц р.н. № НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Рівненська в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, зі сторони м.Київ у напрямку м.Рівне, допустив наїзд на малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зі слів водія раптово вибіг із-за стоянки громадського транспорту на проїжджу частину та перетинав її справа наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, а дитина отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя.

15.06.2019 р. за даним фактом зареєстровано кримінальне провадження в ЄРДР № 0000766 та кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

Протягом цього часу по справі були проведені ряд слідчих дій та експертиз. За їх результатами 16.12.2020 р. було прийнято рішення.

Заступник начальника слідчого відділення Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_7 16.12.2020 р. виніс постанову про закриття кримінального провадження від 15.08.2019 р. на підставі ст. 110, аб. 14 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та неповідомлення підозри жодній особі.

Дана постанова винесена з порушенням вимог КПК України та підлягає скасуванню.

11.11.2019 р. адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання до слідчого ОСОБА_7 про проведення слідчих дій по даному кримінальному провадженню: про допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та проведення з ними слідчого експерименту щодо знаходження автомобіля на місці ДТП, знаходження тіла дитини на дорозі та по відношенню до автомобіля та слідів крові на дорозі.

06.04.2020 р. №056 слідчому ОСОБА_7 було подано друге клопотання про проведення слідчих дій, а саме допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та проведення з ними слідчого експерименту.

Вказані клопотання протягом довгого часу не були розглянуті та не були виконані.

У зв`язку з цим була подана скарга слідчому судді Рівненського районного суду в порядку ст. 303 КПК України.

Однак аналіз постанови про закриття провадження по справі вказує на те, що вказані клопотання та рішення слідчого судді щодо їх виконання не виконані у повному обсязі і на час прийняття вказаного рішення: не допитані всі особи, які зазначені у клопотаннях: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 .

Вказані свідки бачили де зупинився автомобіль після наїзду на потерпілого ОСОБА_6 , де знаходилося тіло хлопчика після наїзду на нього автомобіля, хто і в якому місці брав його на руки і де з тіла хлопчика натекла кров на асфальт. Ці дані різняться з добутими слідством доказами зі слів водія транспортного засобу, який вчинив ДТП, і можуть вплинути на рішення по справі та висновки експертиз. Однак слідство в силу незрозумілих причин ухиляється від проведення слідчий дій, заявлених в клопотанні потерпілої сторони та рішенні слідчого судді по результатах розгляду скарги у порядку ст. 303 КПК України.

З ними не проведені слідчий експеримент щодо місця знаходження автомобіля, яким керував ОСОБА_5 зразу після вчинення ДТП, місцезнаходження тіла потерпілого ОСОБА_6 зразу після ДТП, слідів крові з його тіла.

Оскільки такі дані є необхідними для проведення додаткових, повторних експертиз по справі, так як проведені експертизи, на які посилається слідчий проведені виключно на підставі свідчень водія транспортного засобу, який вчинив ДТП і не є об`єктивними та достовірними.

Тому прийняття рішення по кримінальному провадженні, а саме винесення постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2020 р. є передчасним та незаконним.

Усі клопотання сторони потерпілого, рішення слідчого судді знаходяться в матеріалах кримінального провадження, як і докази їх невиконання слідчим.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмової скарги.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися.
Вислухавши адвоката ОСОБА_19 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність задоволення даної скарги, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 16.12.2020 р. заступником начальника СВ Рівненського ВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000766 від 15.08.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Вирішуючи питання щодо вимоги представника потерпілої скасувати постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до частин 1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З пояснень представника потерпілого та постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що фактично було проведено лише допит свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , проведено експертизи.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому вважає, що висновки слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків недопустимим.

Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.

Вимоги ст.ст.219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
Так, доводи представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги.
На думку суду, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував усі зазначені представником потерпілого обставини кримінального правопорушення, не вжив всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Виходячи зі змісту постанови слідчого, не вбачається, що під час здійснення досудового розслідування вирішені клопотання представника потерпілої про допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , проведення додаткової судової інженерно-транспортної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи.
Згідно припису ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Враховуючи викладене, суд вважає доводи скарги слушними та такими що підлягають задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 92, 219, 303-307, 309КПК України, -
у х в а л и в :

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову заступника начальника слідчого відділення Рівненського ВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_7 від 16.12.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000766 від 15.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1