ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2694/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 28 листопада 2012 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року до слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло письмове клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 28 листопада 2012 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У зазначеному клопотанні адвокат просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення їх копій, які перебувають у держателя Єдиного реєстру досудовух розслідувань - Генеральної прокуратури України щодо руху кримінального провадження № 0000357 від 28 листопада 2012 року у межах всієї внесеної до Реєстру інформації, включаючи всі відомості про рішення, прийняті у вказаному кримінальному провадженні, з зазначених усіх процесуальних дій та процесуальних осіб, з можливістю отримання копій інформації по всіх розділах на паперовому та/або електронному вигляді, з метою їх надання для реагування процесуальному керівнику щодо розслідування злочину вищого рівна, оскаржуючи бездіяльністю слідства.

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити, зважаючи на право доступу до речей та документів.

Прокурор не з"явилися, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання, зважаючи на терміни розгляду клопотання, та право скаржника на правосуддя.

Слідчий суддя, вислухавши клопотання заявника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про відмову у його задоволенні, зважаючи на такі висновки.

На переконання слідчого судді, твердження заявника про те, що реєстраційні дії, до яких він просить надати доступ, самі по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованим та не відповідають нормам КПК України щодо доказів і доказування й такий висновок суд зробив, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, (далі - Положення) доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.

Пунктом 5 глави 4 розділу І Положення визначено, що надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому. Щодо Держателя Реєстру - Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.

Отже, з наведених норм КПК України і Положення вбачається, що надання копії реєстраційних дії з ЄРДР у кримінальному провадженні та, відповідно, тимчасовий доступ до такого ЄРДР можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у них, та не повинна надаватися будь-яким іншим суб`єктам, які не мають права доступу до Реєстру.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26 березня 2019 року (справа № 807/1456/17, провадження № 11 - 1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. І процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зважаючи на закріплене у ч. 1 ст. 99 КПК України визначення постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.

Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).

Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. І жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Встановити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.

Як вбачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Отже, під час розгляду клопотання захисник не довів, що витяги з ЄРДР по всіх розділах можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України та що у сторони захисту відсутні можливості отримати первинні матеріали, що слугували внесенню відомостей до ЄРДР в інший спосіб, з урахуванням процесуального статусу заявника та відповідної стадії кримінального провадження, мети отримання доступу до такої інформації.

З огляду на зазначені обставини у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів належить відмовити.

На підставі вищевикладеного, Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, та керуючись ст. ст. 91, 94, 98, 99, 159 - 166, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 28 листопада 2012 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали слідчого судді, які не можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, й заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: