Справа № 561/978/20
ВИРОК
іменем України

23 грудня 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000028 від 28 вересня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчиці, Зарічненського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку вересня 2020 року перебуваючи на території колишнього колгоспу, що в с. Іванчиці Зарічненського району Рівненської області виявив дикорослі рослини коноплі. Будучи обізнаним про їх наркотичні властивості, усвідомлюючи суспільнеу небезпечність своїх дій ОСОБА_4 у порушення вимог Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, зірвав вказані рослини після чого переніс до житлового будинку за місцем свого проживання, подрібнив та висушив їх та у подальшому зберігав при собі для особистого вживання.
У подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел 27 вересня 2020 року близько 19:00 год., по вул. Центральній у смт Зарічне Рівненської області незаконно зберігав наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту до моменту огляду місця події, проведеного працівниками Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, під час якого було виявлено та вилучено вказаний наркотичний засіб, який згідно висновку експерта №2.1-1218/20 від 17 листопада 2020 року являється наркотичним засобом канабіс, обіг якого заборонено, загальною масою 7,267г (в перерахунку на висушену речовину).
Таким чином ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України.
30 листопада 2020 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також у цей же день між сторонами кримінального провадження: прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено та підписано угоду від 30 листопада 2020 року про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного діяння та наведені обставини його вчинення; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі строком один рік. З урахуванням щирого розкаяння та активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутності притягнень до кримінальної відповідальності раніше, задовільного стану здоров`я, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При цьому підозрюваному роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді обмеження волі, яка передбачена санкцією цієї статті.
Дослідивши документи кримінального провадження, заслухавши думку сторін угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано в обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз"яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Щодо речових доказів, то їх долю слід вирішити у відповідності до вимог 100 КПК України.
З обвинуваченого в користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення Рівненським НДЕКЦ МВС України експертизи № 2.1-1218/20 від 17 листопада 2020 року в сумі 1307,60 грн.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0000028 від 28 вересня 2020 року, укладену між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 , разом з його захисником - адвокатом ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області у спец пакеті експертної служби МВС України №2844689, повернуті після проведення експертизи знищити, після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення Рівненським НДЕКЦ МВС України експертизи № 2.1-1218/20 від 17 листопада 2020 року в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1