КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №363/4164/20 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/6283/2020 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
08 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 листопада 2020 року,
за участю
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про накладення арешту.
Накласти арешт на комбайн зерновий марки «CLAAS LEXION 480» заводський номер 54600796, реєстраційний номер НОМЕР_1 , трактор колісний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки К-700 заводський номер НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки «MAN» модель «TGX 18.440», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , напівпричіп спеціалізований самоскид Е, марки LAMBRECHT модель ORIGINAL, номер шасі НОМЕР_6 реєстраційний номер НОМЕР_7 , спеціалізований вантажний сідловини тягач-Е марки «MAN» модель «TGA 18.430», номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_9 , напівпричіп-самоскид Е марки RENDERS модель SKM 34.37 A, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що унеможливило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції зазначено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що вищезазначене майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, або є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Однак з таким твердженням неможливо погодитись з огляду на те, що комбайн зерновий марки марки «CLAAS LEXION 480» заводський номер НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , трактор колісний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки К-700 заводський номер НОМЕР_3 , використовувались безпосередньо для збирання врожаю на самовільно зайнятій земельних ділянках, а спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки «MAN» модель «TGX 18.440», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , напівпричіп спеціалізований самоскид Е, марки LAMBRECHT модель ORIGINAL, номер шасі НОМЕР_6 реєстраційний номер НОМЕР_7 , спеціалізований вантажний сідловини тягач-Е марки «MAN» модель «TGA 18.430», номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_9 , напівпричіп-самоскид Е марки RENDERS модель SKM 34.37 A, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 призначались для перевезення зібраного урожаю. Таким чином, останні фактично є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку, накладення арешту на предмет злочину є необхідним та допустимим, оскільки таке втручання переслідує легітимну мету - збереження речового доказу та захист майна від ризиків пошкодження, знищення, відчуження майна тощо.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторони обвинувачення, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, думку представника одного із власників майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Органом досудового розслідування встановлено, що 04.11.2020 о 16:40 до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, надійшла письмова заява від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідомі особи самовільно здійснюють захоплення земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, поблизу с. Демидів автодорога Вишгород-Овруч, ліворуч поблизу річки Ірпінь, а саме збирають урожай сільськогосподарських культур у вигляді кукурудзи.
В ході огляду місця події, що проводився 04.11.2020 в період часу з 17 год. 00 хв. 19 год. 20 хв. за адресою: Київська область, Вишгородський район с. Демидів GPS координати ширина 50,710138, довгота 30,339070 виявлено насадження сільськогосподарської культури кукурудзи, а також виявлено скошений (зібраний) один прохід кукурудзи.
Вказані земельні ділянки в оренду ОСОБА_11 відповідно до відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно не передавались.
Відповідно до показів свідків зазначені земельні ділянки засаджено ОСОБА_11 , за відсутності на те будь-яких правових підстав, таким чином здійснено самовільне зайняття вказаних земельних ділянок.
У подальшому, останнім надано вказівки щодо збирання урожаю на вказаних самовільно зайнятих земельних ділянках.
Окрім цього, поблизу вказаних земельних ділянок виявлено та вилучено:
- комбайн зерновий марки «CLAAS LEXION 480» заводський номер НОМЕР_12 , двигун НОМЕР_13 , об`єм двигуна 8800см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 належить ОСОБА_9 , та яким користується ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки «MAN» модель «TGX 18.440», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_17 належить ОСОБА_14 , та яким користується ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- напівпричіп спеціалізований самоскид Е, марки LAMBRECHT модель ORIGINAL, номер шасі НОМЕР_6 реєстраційний номер НОМЕР_7 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 належить ОСОБА_14 та яким користується ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
- спеціалізований вантажний сідловини тягач-Е марки «MAN» модель «TGA 18.430», номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_9 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_19 належить ОСОБА_16 , та яким користується ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- н/причіп-самоскид Е марки RENDERS модель SKM 34.37 A, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_20 належить ОСОБА_14 та яким користується ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
В ході огляду місця події комбайну зернового марки «CLAAS LEXION 480» заводський номер НОМЕР_12 , в жатці виявлено насіння кукурудзи.
04.11.2020 постановою слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області вищевказані описані об`єкти визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення, слідчий зазначав про необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
11.11.2020 року ухвалоюслідчого судді Вишгородського районного суду Київської області відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання про арешт майна.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому була вислухана думка прокурора, власників майна та їх представників, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що визнання слідчим у постанові від 05.11.2020 року вказаних транспортних засобів та напівпричіпів до нього знаряддям злочину і з цих підстав речовими доказами, не відповідає критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України, оскільки дії пов`язані з використанням техніки для транспортування не утворюють об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що вищезазначене майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, або є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З матеріалів клопотання, вбачається, що воно не містить переліку наявних ризиків, що доводять необхідність такого арешту, у клопотанні слідчого відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Вищезазначене майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тому підстави для накладення арешту на зазначене майно відсутні.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що у разі накладення арешту на зазначене майно, це буде перешкоджати власникам користуватися та розпоряджатися майном.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слдічого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з цим, слідчим не доведено та слідчим суддею не встановлено жодної з підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.
Крім того, жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучене під час огляду місця події майно, а саме комбайн зерновий марки «CLAAS LEXION 480» заводський номер 54600796, реєстраційний номер НОМЕР_1 , трактор колісний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки К-700 заводський номер НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки «MAN» модель «TGX 18.440», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , напівпричіп спеціалізований самоскид Е, марки LAMBRECHT модель ORIGINAL, номер шасі НОМЕР_6 реєстраційний номер НОМЕР_7 , спеціалізований вантажний сідловини тягач-Е марки «MAN» модель «TGA 18.430», номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_9 , напівпричіп-самоскид Е марки RENDERS модель SKM 34.37 A, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ,відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами в даному кримінальному провадженні немає.
Посилання прокурора на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим, з огляду на те, що постанова слідчого від 05.11.2020 року про визнання майна речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження не містить за своїм змістом жодних доказів того, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.Вказане свідчить про формальність винесеної постанови.
Іншої мети накладення арешту на майно органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею не встановлено.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Отже, клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене, вказані в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, з викладеними у ній доводами без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4