Справа №718/2140/20
Провадження №1-кс/718/193/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000459 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , за погодженнням з прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельні ділянки, ряд житлових та нежитлових приміщень в м.Маріуполі, що, згідно змісту клопотання, належить особі, яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього за ст.191ч.4 КК України ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання покликається на те, що власник остерігається, що його майно може в майбутньому стати об`єктом протиправних дій невстановленої групи осіб, а тому виникла необхідність у збереженні цього майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1)підстави і мету відповідно до положень стаття 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий у клопотанні тільки відтворив зміст протокол допиту свідка, який представляє інтереси ОСОБА_6 та перелічив майно, на яке просить накласти арешт, без зазначення будь-якого обґрунтування чи необхідності, не конкретизував загальні норми процесуального закону до конкретних обставин даного кримінального провадження.
Разом з тим, матеріали клопотання не містять доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлення розміру шкоди, питання щодо нявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання взагалі не містить зазначення підстави, мети та відповідного обґрунтування для накладення цього арешту, лише на 6 аркушах викладено протокол допиту свідка, відомості про майно, що не є необхідним, виходячи зі змісту ч.2 ст.171 КПК України.
Слідчим не долучені до матеріалів клопотання у повному обсязі документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно, що належить арештувати, а саме до клопотання не долучено всіх витягів які підтверджують право власності на вказані у клопотанні приміщення, відповідно клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000459 повернути слідчому, для усунення недоліків, встановивши йому строк на їх усунення 72 (сімдесят дві) години з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя : ОСОБА_1