Справа № 203/3544/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000200,-

ВСТАНОВИВ:

СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200, відомості за яким внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року з кваліфікацією за ч.1 ст.203-2 КК України, за фактом незаконного надання послуг в сфері грального бізнесу.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3.
14.10.2020 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майна, серед якого були грошові кошти в загальній сумі 563 грн.; документація з чорновими записами на 8 аркушах; 1 маршрутизатор Tenda б/н; 1 роутер TP-Link б/н; 4 системні блоки б/н; 5 моніторів б/н.
Постановою слідчого від 14.10.2020 року вказані речі та документи було визнано речовими доказами.
Посилаючись на те, що останні чітко не зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та є тимчасово вилученим майном, відповідає критеріям речових доказів, з метою їх збереження слідчий просив накласти арешт на вилучені речі та документи, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження останніми.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи, заслухавши учасників та дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до клопотання матеріали кримінального провадження в достатній мірі свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2020 року було надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , в якому незаконно надавались послуги в сфері грального бізнесу, з метою виявлення та вилучення грошових коштів, отриманих злочинним шляхом; чорнових записів; комп`ютерного обладнання; речей, призначені для гри в азартні ігри; систем відеоспостереження, якими обладнане зазначене приміщення, та засобів зв`язку осіб, які організували незаконний гральний заклад, а також інших предметів, речей та документів, що містять відомості про скоєння кримінально правопорушення та можуть бути використані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні з можливістю їх вилучення.
Під час проведення санкціонованого обшуку за вказаною адресою 14.10.2020 року, було виявлено та вилучено, грошові кошти в загальній сумі 563 грн.; документація з чорновими записами на 8 аркушах; 1 маршрутизатор Tenda б/н; 1 роутер TP-Link б/н; 4 системні блоки б/н; 5 моніторів б/н.
Суд враховує, що вилучені грошові кошти, документація із чорновими записами, комп`ютерна техніка у вигляді системних блоків та моніторів, прямо зазначені в ухвалі слідчого судді від 06.10.2020 року як майно, з метою виявлення та вилучення якого надавався дозвіл на проведення обшуку.
Таким чином, зазначені грошові кошти, документи та комп`ютерна техніка не є тимчасово вилученим майном відповідно до приписів ч.7 ст.236 КПК України, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та постановою слідчого від 14.10.2020 року визнані речовими доказами.
В зв`язку з цим, слідчий суддя не вбачає передбачених КПК України підстав для накладення арешту на зазначені вище грошові кошти, документи та комп`ютерну техніку, які не є тимчасово вилученим майном, були зазначені в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку з метою їх відшукання та вилучення, визнані речовими доказами та питання щодо подальшого збереження та повернення яких на стадії досудового розслідування повинно вирішуватись в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
В свою чергу, слідчий суддя враховує, що вилучене майно у вигляді 1 маршрутизатору Tenda б/н; 1 роутеру TP-Link б/н прямо не зазначені в ухвалі слідчого судді від 06.10.2020 року, а тому є тимчасово вилученим майном.
Оскільки вказане обладнання вилучено в приміщенні, де незаконно надавались послуги в сфері грального бізнесу, є достатні підстави вважати, що останнє використовувалось при вчиненні кримінального правопорушення, а тому
відповідає критеріям речових доказів, визначених ст.98 КПК України.
В зв`язку з цим, з метою збереження вказаних речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або передачі, є визначені п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України підстави для накладення арешту з позбавленням права володіння, користування та розпорядження цим майном.
При цьому, слідчий суддя враховує, що арешт майна є тичмасовим заходом та в подальшому може бути скасований, якщо відпадуть підстави, що стали підставою для накладання арешту та/або майно може бути повернуто власнику в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,100,131,132,167,170-172,175,237,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000200 задовольнити частково.
Накласти арешт з позбавленням права користування, відчуження та розпорядження на майно, вилучене 14 жовтня 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 1 маршрутизатор Tenda б/н; 1 роутер TP-Link б/н.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1