печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника володільця майна адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року за № 0000072 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 22.05.2020 року під час проведення обшуку було вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та визначено порядок зберігання речових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2020 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів відмовлено. Проте, до даного часу вилучене майно ОСОБА_4 не повернуто, що є порушенням чинного законодавства.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 22.05.2020 року, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як визнакчено у ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року задоволено клопотання Прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме, автомобілем «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , а також передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», автомобіль «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2020 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів - відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що станом на день розгляду скарги вилучене майно ОСОБА_4 не повернуто.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, слідчий дійшов висновку, що в подальшому зберіганні вилученого майна відпала потреба, оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 року, задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 року повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно автомобіль марки «MERCEDES-BENS G500», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1