Справа № 202/4105/20
Провадження № 1-кс/202/5243/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
17 липня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кіровське, Дніпропетровсбкого району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженому, праюючому головою Обухівської селищної ради, на утриманні малолітніх дітей, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 25 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання, що ОСОБА_5 Наказом виконуючого обов`язки генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів Укрінтеравтосервіс №470-вк від 05.09.2013 був призначений посаду директора філії Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс, вчинив злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Відповідно до вимог п.2.3 Положення про філію Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс (надалі по тексту - Положення), керівництво Філією здійснюється директором, який призначається на посаду і звільняється з неї наказом Генерального директора підприємства.

Згідно із вимогами п.6.4 Положення, директор Філії виконує свої обов`язки в межах повноважень, визначених цим Положенням, та наданими довіреностями.

Відповідно до вимог п.6.5 Положення, директор Філії керує діяльністю структурних підрозділів, що входять до складу Філії, здійснює всі права та обов`язки щодо покладених на Філію завдань і відповідає перед Генеральним директором за результати і якість її роботи, забезпечення відповідного режиму таємності виконаних робіт, забезпечення належних умов праці, за правильне користування технічною та іншою документацією та обладнанням, протипожежну безпеку, безпеку дорожнього руху, схоронність державного майна Підприємства у Філії.

Пунктом 6.7 Положення, зазначено, що директор Філії самостійно призначає на посаду та звільняє з посади працівників Філії, окрім тих, які призначаються та звільняються з посади Генеральним директором Підприємства. Перелік таких посад визначається наказом Підприємства з урахуванням специфіки діяльності Філії.

Згідно із вимогами п. 6.10 Положення директор Філії:

- організовує діяльність Філії згідно мети та завдань, визначених Статутом Підприємства, цим Положенням, Генеральним директором Підприємства;

- забезпечує складання фінансового плану для подання його Підприємством до Міністерства інфраструктури України;

- забезпечує складання кошторису доходів та витрат за основними напрямками діяльності Філії та його подання для затвердження Генеральному директору Підприємства;

- разом з головним бухгалтером Філії несе відповідальність за правильність ведення бухгалтерського обліку та звітності;

- несе відповідальність за правильність та своєчасність нарахування та виплати заробітної плати працівникам, своєчасність сплати обов`язкових платежів, в тому числі податків;

- подає Генеральному директору Підприємства в установлені строки фінансово-господарську та бухгалтерську звітність;

- видає в рамках своєї компетенції, розпорядження, накази, доручення, інші акти, які регулюють діяльність Філії, підписує документи фінансового характеру, підписує листи на фірмових бланках Філії;

- підписує документи, які видаються слухачам за результатами навчання (свідоцтва, посвідчення, довідки тощо);

- подає на затвердження Генеральному директору Підприємства штатний розпис та структуру Філії, в межах граничної чисельності працівників та фонду оплати праці, що затверджені на Підприємстві;

- затверджує положення про структурні підрозділи Філії;

- затверджує посадові інструкції працівників Філії (та зміни до них), окрім тих, які затверджуються Генеральним директором Підприємства;

- розподіляє обов`язки між своїми заступниками і делегує їм у встановленому порядку частину своїх повноважень;

- розпоряджається майном Філії;

- розпоряджається коштами Філії в розмірах кошторису затвердженого Генеральним директором Підприємства;

- здійснює витрати відповідно до кошторису, затвердженого Підприємством;

- видає накази щодо відпусток, переведення, переміщення, заохочення та накладення стягнень, встановлення надбавок, доплат працівникам Філії (окрім тих, які призначаються та звільняються з посад Генеральним директором Підприємства), вирішує інші питання, що випливають з трудових правовідносин згідно з чинним законодавством;

- затверджує графіки відпусток працівників Філії;

- забезпечує роботу із запобігання та усунення наслідків правопорушень, надзвичайних ситуацій на території Філії;

- виконує інші повноваження, відповідно до цього Положення та доручень Генерального директора Підприємства.

Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи директором філії Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс здійснював виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, і є службовою особою в розумінні п.1 примітки до статті 364 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці у директора філії Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе, а саме грошових коштів, які були передані слухачами за навчання в Дніпропетровському державному обласному навчально-курсовому комбінаті УДП Укрінтеравтосервіс.

Так, у період часу з 05.09.2013 по 13.11.2015 в ході досудового розслідування встановити більш точного часу не виявилося можливим. ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора філії Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс , будучи службовою особою, знаходячись в приміщенні Павлоградського відділення Філії «Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП Укрінтеравтосервіс, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Полтавська, 144, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби і вищевказаних вимог Положення про філію Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс, маючи умисел на зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе, у великих розмірах, у період часу з лютого місяця 2014 року до листопада місяця 2015 року систематично отримував за послуги з професійної підготовки кваліфікованих робітників за рівнем професійних знань і навичок в обсязі державних вимог, перепідготовку та підвищення їх кваліфікації; з підготовки професійних водіїв автотранспортних засобів; діяльність з підготовки водіїв автомобілів тощо, грошові кошти різними сумами у готівковій формі від 515 слухачів навчального закладу, які мали бути зараховані на розрахунковий рахунок філії Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс, не забезпечив повною мірою надходження отриманих готівкових коштів за наданні послуги з підготовки водіїв по різним категоріям (В, С, D, СЕ, ВС) на адресу підприємства, а розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив нестачу грошових коштів на суму 154550 гривень, які були недоотримані філією «ДДОНКК» УДП «Укрінтеравтосервіс» ( ).

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 філії «Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП Укрінтеравтосервіс (), завдано матеріальну шкоду у великому розмірі на загальну суму 154550 гривень, що більше ніж в 262 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину(НМДГ станом на 01.01.2014 становив 588 гривень).

Так, 16.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Своїми умисними діями, що виразилися у зловживанні службовим становищем тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, обґрунтовується наступними доказами в їх сукупності.

Таким чином, у слідчого та прокурора є підстави вважати реальними у даному конкретному випадку настання ризиків, передбачених ч.ч. 1-3,5 ст.177 КПК України, що ґрунтуються на відомостях, встановлених у ході досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно обрати з наступних підстав:

Відповідно до пунктів 1-3,5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) Переховуватися від органів досудового слідства або суду: наразі досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 має розгалужену систему злочинних зв`язків та спільників, яких ще не притягнуто до кримінальної відповідальності і які можуть її приховувати від суду та органів досудового розслідування.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в контексті даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 як голова Обухівської селищної ради та колишній директор наданні послуги з підготовки водіїв по різним категоріям (В, С, D, СЕ, ВС) має доступ до документів стосовно нестачі грошових коштів на суму 154550 гривень, які були недоотримані філією «ДДОНКК» УДП «Укрінтеравтосервіс», та які він може знищити чи спотворити, маючи вільний доступ до них.

3) Незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні ураховуючи той факт, що свідками у даному кримінальному провадженні є, в тому числі, підлеглі ОСОБА_5 , коли останній обіймав посаду директора філії Дніпропетровський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП Укрінтеравтосервіс, то він може на них впливати з метою зміни показань чи спотворення документальних доказів (внесення завідомо неправдивих відомостей).

5) Вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Також, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому невідворотність покарання за злочини вже сама по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовими позиціями, викладеними в рішеннях ЄСПЛ у справах «Лєтельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

За таких обставин більш м`які, передбачені ст.176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місця його перебування та уникнути ризикам його незаконного впливу на хід досудового розслідування.

Зокрема слідство вважає, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочини або інші дії щодо перешкоджання кримінальному провадженню.

З огляду на викладене та беручи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 , слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому, відповідно до ст.183 КПК України, щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи вищевикладене, з огляду на те, що органом досудового розслідування доведена наявність заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може знищити документи; має можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, він підозрюється у скоєнні злочину санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам необхідно обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, вважаю за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави у розмірі 713 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 1500000 гривень (один мільйон п`ятсот тисяч гривень), оскільки ним вчинено тяжкий корупційний злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України та встановлені достатні підстави вважати, що такі протиправні дії вчиняються систематично

У судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1- 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого в повному обсязі, посилаючись на його неогрунтованість та невмотивованіть.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає покарання у вигляді карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, з приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; ризику, передбаченого п. 2 ст. 177 КПК України а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які він може знищити чи спотворити, маючи вільний доступ до них та ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні ураховуючи той факт, що свідками у даному кримінальному провадженні є, в тому числі, його підлеглі.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не знайшов свого підтвердження.

Положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що твердження прокурора про тяжкість вчиненого злочину, не є достатнім для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року, Європейський суд з прав людини, вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінальнго правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме те, що підозрюваний раніше не має судимості, має постійне місце проживання, працевлаштовий, має міцні соціальні зв`язки.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час за місцем його фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181 - 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України запобіжний захід у вигляді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, поклавши на ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня;

3) повідомляти слідчого прокурора або суду про зміну свого місця мешкання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

Строк дії ухвали до 15 вересня 2020 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час передати для виконання до органу національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваного

Повний текст ухвали буде проголошено 20 липня 2020року о 16 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1