Справа № 372/2883/20
Провадження 1-кс-914/20
ухвала
Іменем України

07 вересня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001303 від 02.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке погоджено прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02 вересня 2020 року о 19 годині 18 хвилин до Обухівського ВП ГУНП в Київській області зі служби «102» надійшло телефонне повідомлення від невідомого про те, що 02 вересня 2020 року близько 19 години 15 хвилин в місті Українка Обухівського району Київської області група невідомих осіб у кількості близько 15 осіб знаходячись біля ресторану «Де Бош» здійснювали постріли з різної зброю схожої на автомати та пневматичні пістолети.

Виїздом на місце події слідчо-оперативної групи Обухівського ВП ГУНП в Київській області, вказана інформація підтвердилась, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться ресторан-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розміщена двох поверхова будівля, біля якої у групи невідомих людей виник збройний конфлікт, в ході якого трьох потерпілих було доставлено до приймального відділення Обухівської ЦРЛ.

Крім цього до слідчого відділення Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від старшого оперуповноваженого УСР в Київській області ДСР НП України ОСОБА_5 про те, що в ході виконання доручення оперативним шляхом встановлено, що до даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

03 вересня 2020 року в період часу з 11 години 48 хвилин по 12 годину 40 хвилин працівниками поліції в присутності понятих під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: СІМ-карту «лайфселл» № НОМЕР_3 ; СІМ-карту «Київстар» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа 6310» EMEI: НОМЕР_7 ; СІМ-карта «лайфселл» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «BlackBerry» EMEI: НОМЕР_9 , які було вилучено та поміщено до експертного пакету №7060460.

Відповідно до ч. 1. ст. 98 КПК України, речові докази є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправно дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

03.09.2020 виявлені речі предмети під час проведення обшуку під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що за адресою: АДРЕСА_2 , постановою слідчого на підставі ч. 2 п. 9 ст. 40, 94, ч. 2 ст. 100, ч. 3 ст. 110, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, визнанні речовими доказами.

Предмети та речі, на які необхідно накласти арешт, вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені заступником начальника відділення поліції начальником слідчого відділення Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_3 , під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що за адресою: АДРЕСА_2 , можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Речі, на які необхідно накласти арешт та які вважаються тимчасово вилученими, не відносяться до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відсутність вказаних вилучених речей, предметів, грошових коштів унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А тому, у досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на: СІМ-карту «лайфселл» № НОМЕР_3 ; СІМ-карту «Київстар» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа 6310» EMEI: НОМЕР_7 ; СІМ-карта «лайфселл» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «BlackBerry» EMEI: НОМЕР_9 , які було вилучено та поміщено до експертного пакету №7060460.

Метою, накладення арешту на виявлені під час обшуку та вилучені до Обухівського ВП ГУНП в Київській області речі та предмети, відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправно дій та набутті кримінально протиправним шляхом.

Виявлені під час обшуку речі, предмети які вилучені до Обухівського ВП ГУНП в Київській області, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме місця перебування підозрюваного, контакти інших можливих учасників злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: СІМ-карту «лайфселл» № НОМЕР_3 ; СІМ-карту «Київстар» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа 6310» EMEI: НОМЕР_7 ; СІМ-карта «лайфселл» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «BlackBerry» EMEI: НОМЕР_9 , які було вилучено та поміщено до експертного пакету №7060460.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1