Справа № 464/4144/20
пр.№ 1-кп/464/417/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000001 від 01.07.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.06.2020 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покарання не відбув,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 19.06.2020 о 19 год 05 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», який належить ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Тернопільська, 21, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгової полиці вказаного магазину одну пачку кави «Нескафе Голд», вагою 120 грам, вартістю 88,20 грн., два упакування філе курячого «Бащинський», апетитне варено-копчене вагове, загальною вагою 1,059 кг, вартістю 131,50 грн за 1 кг, тобто на суму 139,25 грн., які заховав під куртку. Після чого пройшов повз касу магазину не здійснивши оплату за викрадений товар та вийшов з приміщення магазину. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдав ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальної шкоди на загальну суму 227,45 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, зазначив, що в червні 2020 у вечірній час, зайшов в магазин «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул.Тернопільська, 21, звідки таємно викрав пачку кави та куряче філе, які заховав під куртку, та вийшов з магазину не здійснивши оплату. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, повторно.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, щодо якого скарг по місцю проживання не надходило, не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини, а також те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства. Тому призначаючи обвинуваченому покарання у виді обмеження волі за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю в один рік, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, вирок Сихівського районного суду м. Львова від 30.06.2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. необхідно виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - виконувати самостійно.

Речові докази: компакт диск DVD-R, на якому знаходиться відеозапис за 19.06.2020, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження у Львівській місцевій прокуратурі №1 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1