справа № 208/7951/20
№ провадження 1-кс/208/2015/20
УХВАЛА
Іменем України

26 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0001472 від 05.11.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на майно, яке 23.11.2020р. добровільно надав для огляду та вилучення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що 04.11.2020 до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася гр. ОСОБА_5 з заявою про те, що з належної їй квартири по АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу було викрадено належне їй майно, чим було завдано майнового збитку.

За даним фактом 05.11.2020 СВ Кам`янського ВП відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001472 за ч. 2 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що з її квартири було викрадено наступне майно:

- мобільний телефон «Nokia 230 Dual SIM» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який придбано в новому стані 06.08.2020р. по ціні 1899грн., та був в робочому стані без пошкоджень. В телефоні було дві сім-карти: «МТС» № НОМЕР_3 , «Київстар» НОМЕР_4

- перфоратор електричний «Ритм-ПЭ» темно-синього кольору з кейсом до нього чорного кольору, який було придбано в 2015р. в новому стані по ціні 1800грн., та був у робочому стані без пошкоджень.

- фен електричний промисловий «Зенит ЗФ-Е» зеленого кольору, який було придбано в 2015р. в новому стані по ціні 500грн., та був у робочому стані без пошкоджень.

- TV-тюнер «Lorton» T2, чорного кольору в новому стані, який я придбала в новому стані в липні 2020р. по ціні 350 грн., був в коробці в новому стані без пошкоджень.

- електролічильник електронний 1-фазний НІК 2102-02 1кл. 220В M1, білого кольору в новому стані, який придбаний у липні 2020р. по ціні 450грн., був в коробці в новому стані без пошкоджень.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 23.11.2020р. добровільно надав для огляду та вилучення наступне майно:

- мобільний телефон «Nokia 230 Dual SIM» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору

- перфоратор електричний «Ритм ПЭ-1200», темно-синього кольору з кейсом до нього чорного кольору

- фен електричний промисловий « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зеленого кольору

- договір фінансового кредиту ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і Компанія» DNZ-11.79683/0.13933 від 31.10.2020р. на ім`я « ОСОБА_4 », де предметом застави є мобільний телефон «Nokia», НОМЕР_1

- договір фінансового кредиту ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і Компанія» DNZ-11.79588/0.13807 від 29.10.2020р. на ім`я « ОСОБА_4 », де предметом застави є «перфоратор Ритм ПЭ-1200»

- договір фінансового кредиту ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і Компанія» DNZ-16.91827/0.17065 від 18.10.2020р. на ім`я « ОСОБА_4 », де предметом застави є «фен Зенит зф-е 2000»

- фіскальний чек від 31.10.2020р.

23.11.2020р. зазначене майно визнане речовим доказом по справі та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001472.

На думку слідчого, вилучене вищенаведене майно має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, так як являються предметом кримінального правопорушення, його було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та факт вилучення у третіх осіб даного майна підтверджує факт заволодіння майном потерпілого.Підставами арешту є те, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою арешту предмету клопотання є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження.
Слідчим надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол допиту потерпілої від 05.11.2020р., протокол огляду від 23.11.2020р., постанова про визнання речовим доказом від 23.11.2020., наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що предмет клопотаннямає ознаки предмету злочину та є наявним ризик його знищення, перетворення та відчуження, тому клопотання слідчого є обгрунтованим.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Клопотання слідчого відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт (позбавити права на відчуження, розпорядження, користування майном) на майно, яке добровільно 23.11.2020р. надав для огляду та вилучення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- мобільний телефон «Nokia 230 Dual SIM» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору

- перфоратор електричний «Ритм ПЭ-1200», темно-синього кольору з кейсом до нього чорного кольору

- фен електричний промисловий «Зенит ЗФ-Е 2000», зеленого кольору

- договір фінансового кредиту ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і Компанія» DNZ-11.79683/0.13933 від 31.10.2020р. на ім`я « ОСОБА_4 », де предметом застави є мобільний телефон «Nokia», НОМЕР_1

- договір фінансового кредиту ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і Компанія» DNZ-11.79588/0.13807 від 29.10.2020р. на ім`я « ОСОБА_4 », де предметом застави є «перфоратор Ритм ПЭ-1200»

- договір фінансового кредиту ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і Компанія» DNZ-16.91827/0.17065 від 18.10.2020р. на ім`я « ОСОБА_4 », де предметом застави є «фен Зенит зф-е 2000»

- фіскальний чек від 31.10.2020р.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1