В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" липня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000700 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любеч Ріпкінського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утримані малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 15.06.2019, приблизно о 14-29 годині, керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI PAJERO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Ю.Гагаріна зі сторони бул.Верховної Ради в напрямку Дарницької площі, зі швидкістю приблизно 62.57 км/год. +/- 2.5 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці 50 км/год та наближався до регульованого перехрестя пр-ту Ю.Гагаріна та вул.Сосюри і Будівельників, що у м.Києві.

В цей час порушуючи вимоги п.п.8.7.3 підпункту «е», 8.10 та 11.14 Правил дорожнього руху України на вказане перехрестя з вул. Сосюри виїхав велосипедист ОСОБА_6 , який керував велосипедом NEVADA та здійснював поворот ліворуч для руху в напрямку Дарницької площі.
Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 підпункту «б», 8.7.3 підпункту «е», 8.10 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України:
- п.1.3: «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;
- п.1.5: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п.2.3: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п.8.7.3 підпункт «е»: «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;
- п.8.10: «у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 (місце зупинки), якщо їх немає не ближче 10 метрів до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
- п.12.9 Водієві забороняється :

- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

- п.1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України збоку ОСОБА_3 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI PAJERO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Ю.Гагаріна зі сторони бул.Верховної Ради в напрямку Дарницької площі, зі швидкістю приблизно 62.57 км/год +/- 2.5 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці 50 км/год та наближаючись до регульованого перехрестя пр-ту Ю.Гагаріна та вул.Будівельників і Сосюри, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перевищив максимальну швидкість на даній ділянці дороги, не зупинився на червоний сигнал світлофор перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) та червоний сигнал світлофора, який забороняє рух та виїхавши на регульоване перехрестя пр-ту Ю.Гагаріна та вул.Сосюри і Будівельників у місті Києві, де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який керував велосипедом «NEVADA».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища у лівій лобній частці конвекситально, перелому лівої лобної кістки з переходом на верхню стінку орбіти, підшкірної гематоми м`яких тканин голови зліва, параорбітальної гематоми зліва з міхурцями повітря в м`яких тканин, забійних ран тім`яної ділянки; закрита травма хребта у вигляді перелому поперечного відростка 5 поперекового хребця справа зі зміщенням уламків; закрита травма тазу у вигляді переломів бічної маси крижі справа, тіла здухвинної кістки справа з переходом лінії перелому на дах вертлюгової западини, правої лонної та сідничної кісток зі зміщенням уламків; садна нижньої третини лівого плеча та всього передпліччя, лівого колінного суглоба. Вказані закриті травми супроводжувались розвитком травматичного шоку тяжкого ступеня, з падінням артеріального тиску до 80/50 мм.рт.ст., при частоті пульсу 110/хв. (індекс Алговера становить 1,38). Закриті травми за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 підпункту «б», 8.7.3 підпункту «е», 8.10, 12.9 підпункту «б» та дорожньої розмітки 1.12 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 15.06.2019, приблизно о 14-29 годині, він керував автомобілем «MITSUBISHI PAJERO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Ю.Гагаріна зі сторони бул.Верховної Ради в напрямку Дарницької площі, зі швидкістю приблизно 62 км/год та наближаючись до регульованого перехрестя пр-ту Ю.Гагаріна та вул.Будівельників і Сосюри, проявив неуважність, не зупинився на червоний сигнал світлофору та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який їхав на велосипеді «NEVADA». Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час він проживає разом з цивільною дружиною, виховує малолітню доньку, неофіційно працює водієм, тому просить суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки на даний час це єдиний вид заробітку та утримання родини і дитини.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд не позбавляти волі ОСОБА_3 , претензій до нього не має. ОСОБА_3 поступово відшкодовує завдані збитки. Обставини ДТП викладені в обвинувальному акті, підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 злочину, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілого, який в судовому засіданні просив суд не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспортними засобами, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Крім того, враховуючі конкретні обставини справи, у тому числі встановлені порушення правил дорожнього руху потерпілим, прохання останнього в судовому засіданні не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, факт добровільного відшкодування завданої шкоди, особу обвинуваченого, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана шкода відшкодовується обвинуваченим.
Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 5983 гривень 29 копійок за проведення експертиз (висновок №12-1/1467 від 22.07.2019 та висновок №12-1/1890-23-3/219). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5983 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривені 29 копійок.
Речові докази:
- автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів повернути власнику.
- велосипед марки «NEVADA», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити йому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1