Справа № 953/7379/20
н/п 1-кп/953/834/20

"14" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 враховуючи, що на думку прокурора продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду; впливати на свідків та потерпіого; вчинити інше кримінальне правопорушення, які були враховані слідчим суддею при обранні відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні строку запобіжного заходу відповідно до ухвали слідчого судді від 25.03.2020, строк якого закінчується 22 травня 2020, просив суд щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 60 днів.
Обвинувачений та його захисник щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому заперечували, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений свою вину визнав, має місце реєстрації, працює, однак неофіційно. Крім того, захисник просив взяти до уваги, що при обранні міри запобіжного заходу, дії обвинуваченого кваліфікувались за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у скоєні кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, враховуючи, що обвинувачений не працює та не має офіційних джерел існування, неодноразово судимий, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 60 днів, тобто до 12 вересня 2020 р.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Обставини, на які посилалась сторона захисту та обвинувачений в якості підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст.183, ч.5 ст.176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 про продовження строку тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Керуючись ст.177, 178, 182, 331, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 12 вересня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення, обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_1