Житомирський апеляційний суд
Справа №290/585/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.466, 467 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №290/585/13-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:
ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та повернуто ОСОБА_8 його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що оскільки у заяві ставиться питання про поновлення строку та перегляд вироку Романівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2013 року за нововиявленими обставинами у зв`язку з неправильною, як на думку заявника, кваліфікацією його дій судом, суд приходить до висновку, що у даному випадку строк звернення із заявою повинен обчислюватися за правилами, передбаченими ч.1 ст.461 КПК України, тому суд, не перевіряючи по суті обставин, на які засуджений ОСОБА_8 у заяві посилається як на нововиявлені, вважає, що останнім пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, та просить її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд провадження за його заявою в суді першої інстанції. Зазначає, що він чітко та обґрунтовано у своїй заяві посилався на положення ч.4 ст.461 КПК України, де вказано, що за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строком не обмежено. При цьому, звертає увагу на рішення Верховного Суду у справі №51-517ск18 від 12 травня 2020 року, справі №1-9/2004 від 26 лютого 2020 року та рішення Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/14170/17 від 03 лютого 2020 року. Посилаючись на зазначені рішення, наголошує, що до його заяви суд першої інстанції не мав права ставитися формально та без дослідження змісту та аргументів останньої, оскільки ця заява від 17 серпня 2020 року свідчить, про наявність нововиявлених обставини, що стосуються вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено. Таким чином, суд першої інстанції протиправно та на власний розсуд витлумачив аргументи засудженого за ч.1 ст.461 КПК України, хоча дійсні обставини справи свідчать, що вони строком не обмеженні (ч.4 ст.461 КПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення та вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Під час судового розгляду, апеляційний суд прийшов до висновку за можливе провести апеляційний судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2020 року без участі засудженого, з огляду на відсутність жодних відповідних клопотань з боку останнього про його бажання бути присутнім в судовому засіданні апеляційного суду, як в його апеляційній скарзі, так і в матеріалах провадження №290/585/13-к, та з врахуванням норм ч.2 ст.466 КПК України, оскільки засуджений ОСОБА_8 належно повідомлений апеляційним судом про дату, час та місце розгляду його апеляційної скарги, ним отриманні всі відповідні процесуальні рішення апеляційного суду ухвалені в порядку ст.ст.396, 401 КПК України.
Крім того, апеляційним судом, зважаючи на клопотання засудженого ОСОБА_8 про призначення йому захисника за рахунок держави (а.п.57), з огляду на положення ст.52 КПК України, постановлено ухвалу від 13.11.2020 (а.п.66) про залучення безоплатного захисника для захисту засудженого ОСОБА_8 . На виконання цієї ухвали, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області для здійснення захисту засудженого призначено адвоката ОСОБА_7 (доручення №006-0002111 від 06.12.2020), який і приймає безпосередню участь в апеляційному судовому розгляді провадження №290/585/13-к, останнім була підтримана апеляційна позиція засудженого.
Як убачається з матеріалів провадження №290/585/13-к, вироком Романівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2013 року, ОСОБА_8 засуджено за п.4 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 12 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.09.2013 (а.п.21-24).
17.08.2020 до Романівського районного суду Житомирської області звернувся засуджений ОСОБА_9 із заявою, в якій просив про перегляд вище зазначеного вироку за нововиявленими обставинами, посилаючись на неправильність кваліфікації його дій та неврахування стану його здоров`я, в тому числі і психічного (а.п.3-7). При цьому, засуджений просив поновити йому строк на звернення із даною заявою.
Судом першої інстанції в порядку ст.464 КПК України, якою регламентовано порядок відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, постановлено оскаржуване рішення.
Відповідний порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами регламентований главою 34 КПК України.
Згідно до ч.2 ст.464 КПК України, після отримання заяви, суддя не пізніше наступного дня перевіряє її відповідність вимогам ст.462 КПК України, вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
У відповідності з положеннями ч.ч.1, 2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами, якими визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути..
Згідно ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Враховуючи, що КПК України не визначив спеціальних наслідків пропущення тримісячного строку звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, тому належить за аналогією керуватися правилами, що діють при перегляді судових рішень в касаційному порядку (ст.429 КПК України). Так, якщо особа хоче ініціювати перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, але пропустила тримісячний строк звернення, то у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або поданій разом з нею окремій заяві слід обґрунтувати причини пропущення строку і заявити клопотання про його поновлення. До заяви слід додати матеріали, що підтверджують поважність причини пропущення строку.
Як убачається з самої заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, останній в її резолютивні частині ставить питання про поновлення процесуального строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Разом з тим, допустивши суперечність в мотивувальній частині заяви посилається на положення ч.4 ст.461 КПК України, у відповідності до якої за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання ОСОБА_8 на положення ч.4 ст.461 КПК України, в обґрунтовування пропущеного ним процесуального строку на звернення до суду за нововиявленими обставинами, є безпідставними.
Зі змісту апеляційної скарги слідує, що засуджений неправильно трактує положення ч.4 ст.461 КПК України, помилково вважаючи, що в порядку зазначеної норми процесуального закону він вправі звернутися до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами без відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку на таке звернення.
Разом з тим, положеннями ч.4 ст.461 КПК України передбачено неможливість обмеження строками (встановленими ст.49 КК України) перегляд обвинувального вироку чи ухвали про закриття справи за нереабілітуючими підставами в зв`язку із нововиявленими обставинами, що свідчать на користь засудженої особи чи особи, стосовно якої була закрита справа.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що перебіг строку подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Романівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2013 року слід обчислювати у порядку, передбаченому ч.1 ст.461 КПК України, тобто протягом трьох місяців після того, як особа засуджений ОСОБА_8 , яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. Разом з цим, в даному випадку, в заяві останнього не зазначено будь-яких обґрунтованих причин, які були б достатніми підставами на поновлення пропущеного процесуального строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
При цьому, ч.1 ст.117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, і були пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що засудженим ОСОБА_8 не вказано об`єктивних причин пропуску строку подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами відповідного судового рішення (вирок Романівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2013 року) та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з цією заявою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим відсутні законні та об`єктивні підстави для його поновлення.
Виходячи з наведеного, ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає, тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та повернуто ОСОБА_8 його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, - без змін.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :