Справа № 473/627/20
Номер провадження1-кп/473/160/2020
В И Р О К
іменем України

"15" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0001920 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 12.12.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.121, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 2) 20.09.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання 26.10.2018 року,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним те, що 07.12.2019 року у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прибув до домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на мопеді марки «?Honda Tact 24», чорного кольору, що належить останньому, та залишив його у господарському приміщенні, котре розташоване на території зазначеного домоволодіння.

08.12.2019 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне заволодіння мопедом, підійшов до ОСОБА_6 , який в цей час спав, та із зовнішнього одягу, що знаходився біля ліжка, дістав ключі від мопеду та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до мопеду та шляхом вільного доступу, повторно, таємно, за допомогою ключа запалювання завів двигун мопеду марки «Honda Tact 24», чорного кольору, вартістю 4800 гривень, котрий належить ОСОБА_6 та керуючи останнім покинув територію домоволодіння, таким чином незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальний збиток на суму 4800 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

15.07.2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення. Вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, заподіяна внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 шкода відшкодована в повному обсязі, обвинувачений щиро покаявся у вчиненому.

Сторони угоди узгодили покарання за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, із звільненням, відповідно до ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, відповідно до ст.476 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в т.ч., щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до тяжких злочинів, потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовані та виконані вимоги, визначені ст.ст. 473-474 КПК України. Сторони в судовому засіданні просили затвердити угоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається, завдана кримінальним правопорушенням шкода повністю відшкодована.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлені.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Ухвалою суду від 18.05.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 липня 2020 року включно.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, узгодженого сторонами угоди, умови якої передбачають звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладення на нього відповідних обов`язків, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 468-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 15.07.2020 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 - скасувати, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речовий доказ - мопед марки «Honda Tact 24», чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1