Справа № 569/8620/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0002437, внесене 12 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне,Рівненської області, громадянки України, українки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, не працюючої, не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне зазначене кримінальне провадження,
встановив:
01 березня 2020 року, близько о 21:00 год., обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну ОСОБА_5 золоту каблучку 585 проби, вагою 4,25 г, вартістю 3178,2 грн., чим завдала потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.
02 березня 2020 року, близько о 21:00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну ОСОБА_5 золоту каблучку з камінням 585 проби, вагою 3,06 г, вартістю 2249, 6 грн. та золотий ланцюжок 583 проби, вагою 1,82 г, вартістю 1333, 4 грн., чим завдала потерпілій майнової шкоди у загальному розмірі 3583, 04 гривень.
13 березня 2020 року, близько о 21:00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з квартири належну ОСОБА_5 золоту каблучку з камінням 585 проби, вагою 2,51 г, вартістю 1926 грн., чим завдала потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.
17 березня 2020 року, близько о 21:00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з квартири належну ОСОБА_5 золоту каблучку з камінням 585 проби, вагою 1,80 г, вартістю 1286, 8 грн., чим завдала потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та крадіжці яка вчинена повторно, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України визнала повністю.
Показала, що дійсно в період часу з 01 березня по 17 березня 2020 року, у вечірній час перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , викрадала золоті речі у потерпілої ОСОБА_5 . Викрадені золоті вироби здавала у ломбард.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Вона зробила для себе відповідні висновки, а також зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згідна повністю, фактичні обставини справи не оспорює.
Показання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Потерпіла ОСОБА_5 вказала, що коли перебувала за кордоном, обвинувачена проживала разом з її сином у квартирі. У квартирі виявила відсутність золотих речей, після чого викликали працівників поліції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчинених злочинах, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням даних, що характеризують особу винної.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій.
Судом роз"яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та перебування в стані вагітності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які кримінальний закон відносить до нетяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченої та позицію потерпілої.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває в стані вагітності.
Суд приймає до уваги добровільність відшкодування завданих збитків ОСОБА_3 , відсутність цивільних позовів по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальний проступок ОСОБА_3 вчинено 02.03.2020 року, тобто до набрання чинності нової редакції санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яка посилює покарання у виді штрафу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі по тексту - Закон), який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції зазначеного Закону передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
При цьому, відповідно до приписів ч. 3 ст. 5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді штрафу (в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009), з врахуванням вимог ч. 3 ст. 5 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши їй покарання за вчинений нею злочини в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, застосовує правила ст. 75 КК України і звільняє ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки саме таке рішення суду, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Копію договору № від 01.03.2020 року із специфікацією №1 від 01.03.2020 року, визнані речовим доказом згідно постанови слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , Копію договору №453-2002700 від 03.03.2020 року, №454-2004729 від 03.03.2020 року, №454-2004641 від 03.03.2020 року, які укладала ОСОБА_3 , визнані речовим доказом згідно постанови слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , Копію договору №454-2005551 від 14.03.2020 року, який укладала ОСОБА_3 , визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , Копію договору № від 17.03.2020 року із специфікацією № від 17.03.2020 року, визнані речовим доказом згідно постанови слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати .
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов"язки відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1ст. 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Початок іспитового строку обвинуваченій ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Копію договору № від 01.03.2020 року із специфікацією №1 від 01.03.2020 року, копію договору №453-2002700 від 03.03.2020 року, №454-2004729 від 03.03.2020 року, №454-2004641 від 03.03.2020 року, копію договору №454-2005551 від 14.03.2020 року, Копію договору № від 17.03.2020 року із специфікацією № від 17.03.2020 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1