Справа № 490/4539/19
н/п 1-кп/490/749/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000440, відомості про яке внесено 02.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 02.02.2019 року, близько 09:00 год., ОСОБА_9 перебував біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, виникла суперечка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що склалися внаслідок конфліктів щодо будівельних робіт, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення удару ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, під час сварки із ОСОБА_8 наніс один удар правою рукою в ліву частину голови останньої, чим завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 надав суду заяву, згідно якої просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження №0000440, відомості про яке внесено 02.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Пояснив суду, що обізнаний про нереабілітуючи підстави звільнення ваід кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, але незважаючи на це просив суд клопотання задольнити та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого та закриття вказаного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.
Потерпіла заперечувала щодо задоволення клопотання ОСОБА_9 , оскільки вважала за необхідне понесення обвинуваченим відповідного покрання.
Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків по заявленому клопотанню.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні 02.02.2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - два роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає покарання у вигляді карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
У даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи не застосовувались, в розшуку обвинувачений не перебував.
Згідно ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин тяжкості, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
На час розгляду клопотання у суду відсутні відомості про вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень.
Згідно матеріалів судової справи, подія кримінального правопорушення відбулася 02.02.2019 року. З цього виходить, що проміжок часу з моменту вчинення кримінального правопорушення складає більше двох років, що згідно з п.1 ч.1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом із тим, доводи потерпілої щодо необхідності відмови у задоволенні вказаного клопотання та постановлення у даному кримінальному провадженні, суд до уваги не приймає, оскільки звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду, тобто за наявності усіх, передбачених ст. 49 КК України обставин суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.
Крім того, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому потерпіла не позбавлена права за наявності в неї підстав, звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Слід також зазначити, що у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.
Так, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Таким чином, в ході розгляду клопотання обвинувачуваного судом встановлено, що ОСОБА_9 , згідно наявних у суда відомостей, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності обвинувачуваного ОСОБА_9 згідно ст. 49 КК України - судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність у відповідності до п. 1 ч. 1 с. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України на у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.
Керуючись, ст. 49 КК України , п. 1 ч. 2 ст. 284, ч.1 ст. 285, ч.4 ст. 286, ст.369- 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України про закриття кримінального провадження №0000440, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнит .
Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000440, відомості про яке внесено 02.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1