Номер справи 703/1703/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4

його законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в режимі відеоконференції з Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», клопотання старшого слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2020 року за №0000474, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16 березня 2020 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи разом із рідним дядьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку, шляхом підпалу, розливши на речі одягу та меблі рідку пожежонебезпечну речовину розчинник для фарби та кинувши до неї запаленого сірника, створив умови для виникнення пожежі, внаслідок якої було повністю знищено його власне майно та майно ОСОБА_9 , який з ним проживав протягом останнього року.

В результаті розгортання полум`я вогню, пожежею було частково знищено та пошкоджено майно мешканців будинку АДРЕСА_3 , які проживають поверхами вище, а саме ОСОБА_7 , проживаючої на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_4 , та ОСОБА_10 , проживаючої на третьому поверсі у квартирі АДРЕСА_5 .

Дії ОСОБА_4 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфікується як умисне знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.2 ст.194 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання слідчого та проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того зазначив, що саме ним було вчинено підпал своєї квартири, однак надавати пояснення з даного приводу відмовився.

Законний представник та захисник проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим типом нагляду не заперечували, та не висловлювали сумнівів щодо вчинення відповідного суспільно-небезпечного діяння, саме ним.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні надала покази, що вона проживає в будинку АДРЕСА_3 , в квартирі АДРЕСА_6 . До 16 березня 2020 року в квартирі АДРЕСА_7 за вказаною адресою проживав ОСОБА_4 зі своїм дядьком. У березні 2020 року, у вказаній квартирі двічі виникла пожежа, спочатку близько 15 години, а потім близько 20-ї. Як їй стало в подальшому відомо, пожежу спричинив ОСОБА_4 шляхом умисного підпалу. Внаслідок пожежі квартира АДРЕСА_7 та майно, яке в ній знаходилося повністю знищені. Крім того, від розповсюдженого вогню з вказаної квартири було частково знищено та пошкоджено майно, в її квартирі та квартирі сусідки , що живе поверхом вище. Вважає за доцільне, в зв`язку з психічними захворюванням ОСОБА_4 , застосувати до останнього примусових заходів медичного характеру.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами, в яких просили розгляд клопотання провести без їх участі, віднесли вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру на розсуд суду.

Під час судового розгляду клопотання, прокурор на допиті свідків не наполягав.

Крім того, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме:

- рапорт інспектора СРПП №3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 17 березня 2020 року, відповідно до якого, 16 березня 2020 року о 21 годині 21 годині надійшло повідомлення зі служби 102 від ДСНС про те, що в зазначений час за адресою: АДРЕСА_3 , пожежа на 1-му поверсі дев`ятиповерхового будинку, можливо є потерпілі;

- протокол про вчинене кримінальне правопорушення від 16 березня 2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_9 повідомив про те, що 16 березня 2020 року близько 19 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив підпал квартири АДРЕСА_2 ;

- протокол огляду місця події від 16 березня 2020 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , яким встановлено, що в наслідок пожежі пошкоджено квартиру та знижено майно, яке перебувало в ній;

- акт про пожежу від 16 березня 2020 року, відповідно до якого, 16 березня 2020 року близько 15 годині 00 хвилин виявлено пожежу в квартирі АДРЕСА_2 , під час якої знищено речі домашнього вжитку та пошкоджено стелю. Причина виникнення пожежі підпал;

- акт про пожежу від 16 березня 2020 року, відповідно до якого, 16 березня 2020 року близько 21 годині 00 хвилин виявлено пожежу в квартирі АДРЕСА_2 , під час якої знищено домашні речі, міжкімнатні двері, вікна, меблі та пошкоджено стелю і стіни. Причина виникнення пожежі підпал. Травмовано внаслідок пожежі ОСОБА_4 , 2000 року народження, опіки рук;

- довідки КНП «Смілянська міська лікарня від 16 березня 2020 року, відповідно до якої, у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді опіків, а також алкогольне сп`яніння;

- протокол огляду місця події від 19 березня 2020 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим проведено огляд квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , що розташовані поверхами вище квартири АДРЕСА_2 , яким встановлено, що складові балконів вказаних квартир, пошкоджено внаслідок пожежі.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 16 березня 2020 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.194 КК, а саме умисне знищення та пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, яке вчинено саме ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №204 від 26 травня 2020 року, на період часу, до якого відносяться інкриміновані дії (в період часу з 15 лютого 2020 року по 17 березня 2020 року та на теперішній час) ОСОБА_4 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді легкої розумової відсталості в ступені помірно-вираженої дебільності, що виникла внаслідок перинатальної патології, з актуальною галюцинаторно-маячною симптоматикою, депресивними розладами зі стійкою суїцидальною спрямованістю та з тривало існуючими грубими, декомпенсованими психопатоподібними розладами дисоціально-збудливого типу, що ускладнюється періодичним зловживанням алкоголем та вживанням канабіодів, що на думку комісії, позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому засіданні.

З огляду на виявлені у ОСОБА_4 психопатологічні феномени, враховуючи взаємопоглиблююче поєднання психотичної, галюцинаторно маячної симптоматики, депресивних розладів, з повторними суїцидальнимим спробами, вроджених розумових вад на рівні помірно-вираженої дебільності, з огляду на відсутність будь-якого адекватного психіатричного супроводу за місцем проживання та відсутність у під експертного прихильності до амбулаторного лікування, зважаючи на особливості інкримінованих йому дій, характеризуючи його образ та спосіб життя дані, комісія прийшла до висновку, що у ОСОБА_4 наявні клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Наведені у вищевказаному висновку експертизи обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_4 неосудним.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру - госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно ч.5 ст.94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікуванні в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, загально небезпечним способом, яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, яким є Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, дія якого закінчується 31 жовтня 2020 року включно, слід продовжити до набрання даною ухвалою законної сили, задовольнивши заявлене прокрором клопотанняи

Керуючись ст.19, 92, 93, 94, ч.2 ст.194 КК України, ст.124, 369-372, 512, 513, 516 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2020 року за №0000474 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку вчиненням ним у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84.

Продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, до набрання даною ухвалою законної сили.

Копію даної ухвали направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий ОСОБА_1