Справа № 206/3324/20
Провадження № 1-в/206/300/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу за поданням Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про приведення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

22.07.2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про приведення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 . Так, останнього засуджено Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 11.05.2018 року та перебуває на виконанні в Самарському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання не підлягає задоволенню.
Представник органу з питань пробації та засуджений в судовому засіданні покладались на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, дослідивши подання і долучені до нього документи особової справи, суд доходить до таких правових висновків.

Відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів подання, ОСОБА_5 засуджено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до санкції ч. 2 ст. 309 КК України, якою передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років. Змін до санкції ч. 1 ст. 263 КК України відповідним Законом не внесено.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Положеннями ч. 3 ст. 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленимичастиною першоюстатті 72 цього Кодексу.

Такими чином, враховуючи, що ОСОБА_5 вищезазначеним вироком за ч. 2 ст. 309 КК України було призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, яке не перевищує санкцію цієї частини статті кримінального закону, встановленої Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким передбачено нове максимальне покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком до трьох років, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 3 ст. 74 КК України, а отже, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про приведення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1