17.12.20 Провадження 1кп/932/150/20
Справа 200/1027/18
УХВАЛА
Іменем України
17 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
з участю:
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000935, за обвинуваченням: ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 355, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 355, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України. Щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк дії яких ухвалою суду від 22.10.2020 року продовжено на шістдесят днів, тобто до 20.12.2020 року включно. Справа на цей час не розглянута по суті.
Під час обговорення питання щодо доцільності продовження обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, прокурором заявлено клопотання про продовження обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим з тих підстав, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачає, у тому числі довічне позбавлення волі, вони раніше судимі, вчинили злочини у період іспитового строку, і ризики, які враховувалися при обранні їм запобіжних заходів не перестали існувати, оскільки обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом, скоїти інше кримінальне правопорушення і іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів на інші більш м`які на зазначеній стадії процесу з урахуванням особистостей обвинувачених та суспільного резонансу злочинів не вбачає.
Захисник адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з тих підстав, що прокурором не обґрунтована наявність зазначених ним ризиків, не надано доказів існування ризиків і тому з врахуванням тривалого часу у вигляді трьох років, який обвинувачені перебувають під вартою та тієї підстави, що тільки тяжкість пред`явленого обвинувачення не може бути підставою для продовження застосування запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, при цьому просив врахувати, що кожен з обвинувачених має постійне місце проживання, обвинувачений ОСОБА_11 має на утриманні неповнолітню дитину, тобто міцні соціальні зв`язки, а обвинуваченому ОСОБА_10 станом на 27.10.2020 року рекомендоване лікування отриманих поранень під час подій 24.07.2017 року, що неможливо в умовах ДУ «ДУВП № 4».
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали позицію свого захисника та заперечували проти клопотання прокурора.
Представники потерпілих адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора та просили продовжити застосування обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, а у задоволенні клопотання захисту просили відмовити.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним та доцільним продовжити застосування щодо обвинувачених обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо кожного окремо до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, і задовольнити клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні зазначених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали і продовжують існувати, а у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити, з наступних підстав.
У відповідності до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, при цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі у вбивстві, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину, він раніше судимий, у тому числі за злочин проти життя та здоров`я особи, вчинив злочини у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_10 може ухилитися від суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. Також враховуючи стадію судового провадження, коли свідки обвинувачення не допитані судом, та серйозність пред`явленого йому обвинувачення, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_10 впливу на вказаних свідків, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_10 може впливати на свідків.
ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі у вбивстві, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з незаконним обігом зброї в Україні, також у вчиненні нетяжкого злочину, він раніше судимий за злочин пов`язаний з незаконним обігом зброї в Україні, вчинив злочини у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_11 може ухилитися від суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. Також враховуючи стадію судового провадження, коли свідки обвинувачення не допитані судом, та серйозність пред`явленого йому обвинувачення, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_11 впливу на вказаних свідків, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_11 може впливати на свідків.
Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачені будуть переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки вони тривалий час перебувають під вартою, та кожний з них має міцні соціальні зв`язки, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на інші більш м`які, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, великою кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу, а особистості обвинувачених не свідчать про наявність у останніх перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам.
Посилання сторони захисту, як на підставу зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 на те, що за станом здоров`я останній потребує лікування, яке йому не може бути надано в умовах слідчого ізолятору, суд не вважає підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки зазначені обставини не свідчать про відсутність наявності ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, суду не надано будь яких медичних документів про стан здоров`я обвинуваченого, його погіршення і не можливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги, у тому числі проведення лікування та реабілітації, в умовах слідчого ізолятору.

Матеріали провадження не містять, а стороною захисту не надано, інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли всі свідки обвинувачення не допитані та не досліджені всі письмові та речові докази, суд підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на інші не вбачає.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, суд враховує характер кримінальних правопорушень, в яких звинувачуються обвинувачені, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких вони обвинувачуються, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу щодо кожного з них у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає не лише особам обвинувачених, а й характеру та тяжкості злочинів, які їм інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених.
Суд вважає, що таке обмеження прав обвинувачених, кожного окремо, на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмову в задоволенні клопотання захисту.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Продовжити застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті в строк на 60 днів щодо кожного окремо, задовольнивши клопотання прокурора.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на інший більш м`який відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 14 лютого 2021 року включно.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 14 лютого 2021 року включно

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3