УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 420 171 103 500 000 97 від 04.05.2017 за ч. 5 ст. 191 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 420 171 103 500 000 97 від 04.05.2017 за ч. 5 ст. 191 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУ НП у Київській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженніза фактом вчинення головою Васильківської РДА ОСОБА_5 , начальником відділу освіти Васильківської РДА ОСОБА_6 , депутатом Васильківської районної ради ОСОБА_7 , бухгалтером ОСОБА_8 , яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та підготовку відповідних фінансових документів, директором ПП «ІОС» ОСОБА_9 , керівником ТОВ «Перспектива» ОСОБА_10 , працівником ТОВ «Перспектива» ОСОБА_11 , який являється виконавцем проектно-кошторисних робіт на замовлення відділу освіти Васильківської РДА, Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради "Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" а також Калинівської селищної ради, розтрати та привласнення грошових коштів.

Зокрема, як встановлено у ході досудового розслідування, до схеми із розтрати та привласнення грошових коштів входять ТОВ «Укррембуд комфорт», ТОВ «Буд Фактор», ТОВ «Олві Буд», ТОВ «Будівельна компанія ФО Груп», ТОВ «ТВК Язгилиот», ТОВ «Філітес Груп», ТОВ «ДВСС Гарант», ПП «Ялик» та ТОВ «Проректор», на розрахункові рахунки яких, відповідно до інформації, яка міститься на єдиному веб-порталі використання публічних коштів https://spending.gov.ua/, з бюджетного рахунку відділу освіти Васильківської РДА, Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради "Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги", а також Калинівської селищної ради за період з 01.01.2017 по теперішній час перераховано грошові кошти у загальній сумі 78 757 371 грн.

Під час проведених заходів, у тому числі негласних слідчих-розшукових дій отримано відомості відносно бухгалтера ОСОБА_8 щодо вчинення дій, які свідчать про проведення нею операцій з переведення безготівкових грошових коштів у готівку та подальшу їх передачу ОСОБА_7 , а також здійснення платежів підприємствами ТОВ «Будівельна компанія ФО Груп», ТОВ «Укррембудкомфорт» та інших.

У ході проведення 01.08.2019 обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1 , слідчим виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 7 500 доларів США та 260 200 грн., які належать гр. ОСОБА_12 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_12 не має відношення до цього кримінального провадження, а грошові кошти є її особистими заощадженнями.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведене положення Конституції покладене в основу однією з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається тільки тимчасове вилучення майна.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.

Частиною 1 статті 7 КПК визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження у силу статті 9 КПК полягає у обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.

У силу ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про його арешт або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

З наведеного витікає, що законним арешт майна є у разі його застосування у порядку та строки, передбачені Кримінальним процесуальним законом. Недотримання наведених вище норм та утримання стороною обвинувачення майна, яке є тимчасово вилученим, покладає на останнього обов`язок вирішити питання повернення такого майна.

Майно, арешт якого ініціює прокурор вилучено 01.08.2019. Водночас, прокурор з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна звернувся лише 05.09.2020, тобто із значним порушенням встановленого ст. 171 КПК строку.

Крім того, клопотання щодо поновлення вказаного строку прокурор не заявляв.

Таким чином, недотримання прокурором строку звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно унеможливлює застосування до тимчасово вилученого майна арешту.

Отже, вищенаведним встановлено, що майно безпідставно утримується стороною обвинувачення, тобто власнику станом на момент розгляду не повернуте.

Керуючись вимогами ст. 41 Конституції України, ст. 7, 9, 16, 18, 167-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 420 171 103 500 000 97 від 04.05.2017 за ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

На ухвалу упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1