Провадження № 11-сс/4808/25/21
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2020 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000058 від 21.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Стверджує, що слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, не дотримався вимог ч.1 ст. 172 КПК, тобто розглянув клопотання в порушення строків передбачених законодавством. Крім того, всупереч вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання слідчого ОСОБА_9 про арешт майна розглянуто без належного повідомлення та участі третьої особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт ОСОБА_8 .

Просить поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду, скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.12.2020 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, із застосуванням наслідків, передбачених ч.3 ст.173 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.12.2020 року клопотання задоволено. Накладено арешт на майно вилучене 22.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Записник ОСОБА_8 , у якому наявні рукописні записи"спирт";

2) Полімерну ємкість, об`ємом приблизно 5 л, частково заповнену прозорою рідиною з характерним запахом спирту;

3) 3 полімерні ємкості, об`ємом приблизно по 5 л, частково заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту;

4) 3 пластикові пляшки, об`ємом по 1л кожна, які частково заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту;

5) Полімерну пляшку, об`ємом 1,5 л, частково заповнену прозорою рідиною з характерним запахом спирту;

6) Полімерну каністру, об`ємом 22 л, повністю заповнену прозорою рідиною з характерним запахом спирту;

7) Порожню полімерну каністру, об`ємом 10 л;

8) 4 скляні пляшки об`ємом по 0,5 л, кожна із етикетками "Княгинин Голд" із прозорою рідиною та запечатані марками акцизного податку.

Під час апеляційного розгляду:

- представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Що стосується апеляційних доводів щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає що його слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 395 ч.2 п.3 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В силу ст. 117 ч.1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Представнику ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2020 року, оскільки ОСОБА_8 не було відомо про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно, ухвала була направлена на адресу ОСОБА_8 17.01.2021 року а апеляційну скаргу представник подав згідно поштового штампу 19.01.2021 року. Тобто причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою слід визнати поважними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом СУ ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 серпня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000058, про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України правомірно визнано речовими доказами.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Що стосується доводів представника ОСОБА_7 про те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки згідно протоколу авторозподілу вказана справа надійшла на розгляд до суду першої інстанції 24.12.2020 року, а розглянута 28.12.2020 року, то вони не є передбаченими законом підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, слід зазначити, що хоча клопотання про арешт майна й розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, однак слідчий суддя при цьому зобов`язаний всебічно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати підстави, визначені в ч. 2 ст. 173 КПК України та постановити рішення в порядку ст. 370 КПК України.

Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без участі особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце в даному випадку.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376,170-173, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Поновити представнику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.12.2020 року.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.12.2020 року про задоволення клопотання та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000058 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4