Провадження № 1-кп/638/1336/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів : головуючого - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 , подане за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001902, внесеному до ЄРДР від 19.03.2013 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

УСТАНОВИВ:

31.07.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова із Харківської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування за №0001902 від 19.03.2013 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 187, частиною 4 статті 189 Кримінального кодексу України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено та обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 13-00 год. 01 листопада 2020 року.

В підготовчому судовому засіданні 27.10.2020 року прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , в обгрунтування якого вказує на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким , може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за скоєне , раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини, що вказує на системність вчинення ним кримінальних правопорушень , може незаконно впливати на потерпілих, яких не допитано, тобто раніше встановлені ризики продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора , просили відмовити в його задоволенні та змінити раніше обраний запобіжний захід на інший, більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту з зобов`язанням носіння електронного засобу контролю. Вказане мотивують тим, що ОСОБА_7 до затримання був неофіційно працевлаштований, має місце проживання, не має наміру переховуватися від суду та чинити тиск на потерпілу. Просили звернути увагу, що більш 4 місяців обвинувачений утримується під вартою, обвинувальний акт по суті не розглядається, обвинувачений відбув попередні покарання , інший фігурант по даному провадженню вже засуджений вироком суду в 2014 році . Вважають, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши доводи клопотань, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді .

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, продовжувати вчиняти злочини.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочинів , приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, холостий , офіційно не працевлаштований, утриманців не має, офіційних джерел отримання прибутку не має, на дійсний час обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії». Тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Судом встановлено існування ознак, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу. Такими ознаками є тяжкість , підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів , ймовірність ухилення від явки до суду, продовження злочинної діяльності.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, які судом враховуються при продовженні запобіжного заходу.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою колегією суддів прийнято до уваги, що особа раніше неодноразово була засуджена, з урахуванням міри покарання, яка може загрожувати у разі доведеності вини, обвинувачений, знаходячи на волі, може вчинити дії з метою переховування від суду та уникнення покарання, обвинувачений був оголошений у держаний розшук. Ризик втечі обвинуваченого є наявним та ймовірним, тому необхідність в утриманні особи під вартою на дійсний час продовжує існувати.

Враховуючи вказане, на дійсний час відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні на даній стадії судового провадження забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що законних підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який , у вигляді домашнього арешту , не вбачається. Дані про особу, на які вказують обвинувачений та його захисник, а саме- те, що з 2013 року обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування, мав місце постійного проживання, був неофіційно працевлаштований до затримання , були враховані слідчим суддею та судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто такі дані існували на той час та станом на час обрання в підготовчому судовому засіданні 03 вересня 2020 року запобіжного заходу , відповідно, зазначене не мінімізує існування ризиків , які продовжують існувати та є актуальними.

Доводи , наведені в обгрунтування клопотання сторони захисту та обвинуваченого про зміну раніше обраного запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження, а відповідно, клопотання не підлягає задоволенню .

За вказаних обставин клопотання прокурора визнане обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 25 грудня 2020 року.

Клопотання сторони захисту та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3