Справа № 495/1944/20
Номер провадження 1-кп/495/441/2020
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

28 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000222 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 186 ч. 2 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 186 ч. 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 186 ч. 2 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 186 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинувачених спливає 29.10.2020 року. Вони обвинувачуються у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше неодноразово притягалися до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим вони можуть переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків або потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не має.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання у режимі відеоконференції доставлені не були, з тих підстав, що відмовилися виходити з камери ДУ «Ізмаїльській слідчій ізолятор».

Будь-яких медичних довідок чи інших документів про неможливість участи обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні до суду не надійшло.

Те, що обвинувачені не виявили бажання виходити з камери слідчого ізолятору та бути присутнім у судовому засіданні, судом розцінюється як навмисна спроба зірвання судового засідання та не розгляд питання стосовно міри запобіжного заходу, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 достовірно відомо про закінчення терміну дії раніше обраного у відношенні них запобіжного заходу.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлені про час та місце судового засідання, не виявили бажання бути присутніми, не повідомили причини свого небажання явки до судового засідання, а також, те, що в цьому судовому засіданні справа не розглядається по суті, а лише вирішується питання про міру запобіжного заходу, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності обвинувачених.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заперечував проти розгляду клопотання прокурора взагалі, оскільки обвинувачені не доставлені до судового засідання, та вони не писали заяв про проведення засідання у режимі відео конференції. Звернув увагу на те, що проведення засідання за відсутності обвинувачених, буде порушенням їх права на доступ до суду. Просив не розглядати клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Ізмаїльський слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 26.12.2020 року.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 26.12.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1