Справа № 308/9060/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання т.в.о. заступника начальника ВРОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000051 від 27.05.2020 року про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого на посаді начальника ВСП «Локомотивне депо Мукачево» РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 27 травня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про Службу безпеки України», військовослужбовці Служби безпеки України при виконанні покладених на них обов`язків є представниками влади, діють від імені держави і перебувають під її захистом. Недоторканність їх особи, їх честь і гідність охороняються законодавством.

Відповідно до довідки вих. 58/11-255 від 04.09.2020 ОСОБА_8 є співробітником УСБУ в Закарпатській області.

Таким чином, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_8 здійснює функції представника влади, тобто є службовою особою.

Також встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений час та місці попередньо домовився з невідомими особами з метою надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди за не перешкоджання незаконній діяльності з контрабанди через митний кордон України, яку має намір організувати ОСОБА_5 на підпорядкованому ВСП, спільно з невстановленими особами.

Так, 22.05.2020 в ході робочої зустрічі співробітника УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_8 з начальником ВСП «Локомотивне депо Мукачеве» - ОСОБА_5 останнім запропоновано надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 у розмірі 1000 доларів США, за не перешкоджання незаконній діяльності з контрабанди через митний кордон України, яку має намір організувати ОСОБА_5 на підпорядкованому ВСП, спільно з невстановленими особами.

Зазначена зустріч відбувалась на території робочого місця ОСОБА_5 , а саме у ВСП «Локомотивне депо Мукачево», що розташоване за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Крилова, 1.

У подальшому, ОСОБА_5 призначив зустріч ОСОБА_8 на 04 вересня 2020 року о 14:30 на АЗС «UPG», що розташоване за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Лавківська, 1-ж, для надання неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США.

Так, 04.09.2020 року приблизно о 14:25 годині ОСОБА_5 реалізуючи свій спільний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надав неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 04.09.2020 складає 41 535 гривень) ОСОБА_8 за не вчинення дій з використанням наданої вказаній службовій особі влади, а саме не перешкоджання незаконній діяльності з контрабанди через митний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції надання та надані неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення дій з використанням наданої службовій особі влади, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

04.09.2020 року, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

05.09.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 26 травня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04 червня 2020 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30 липня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02 вересня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05 вересня 2020 року; протоколом огляду від 04 вересня 2020 року; протоколом затримання від 04 вересня 2020 року.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка.

Виходячи з викладеного вище, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , який вчинив інкриміноване йому тяжке кримінальне правопорушення (злочин), може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення (злочини).

За таких обставин, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_7 клопотання підтримав, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів. Зазначив, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування, знищити документи та записи. Просив врахувати, що підозрюваний вчинив тяжкий корупційний злочин. У разі визначення застави, просив врахувати тяжкість злочину та встановити таку в межах, передбачених ст. 182 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подане ним заперечення на клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що не має жодних підстав вважати, що його підзахисний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, підозра необґрунтована. Крім цього, просив врахувати, що його підзахисний має постійне місце проживання і роботу, з вищою освітою, є єдиним годувальником сім`ї, на його утриманні перебуває неповнолітній син та жінка інвалід. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт у нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що наміру переховуватись від органу досудового розслідування і суду та впливати на свідка ОСОБА_8 не має. На його утриманні перебуває неповнолітній син, жінка інвалід, має непогашені кредитні зобов`язання. Просив обрати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушенні підтверджується дослідженими доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 26 травня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04 червня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30 липня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02 вересня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05 вересня 2020 року; протоколом огляду від 04 вересня 2020 року; протоколом затримання від 04 вересня 2020 року.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Відповідно до копії повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 05.09.2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме пропозиції надання та наданні неправомірної вигоди службовій особі, за не вчинення дій з використанням наданої службовій особі влади, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, та санкція за вчинення якого, згідно ч.3 ст. 369 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленні волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може ухилятися від органу досудового розслідування, незаконно вчиняти тиск на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, жінка інвалід, працює на посаді начальника ВСП «Локомотивне депо Мукачево» РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», однак при цьому, звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого, корупційного злочину.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 визначається тим, що згідно до примітки до ст. 45 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 369 КК України відноситься до корупційних та має значний суспільний резонанс, оскільки корупцію визнано однією з найбільш значущих глобальних проблем держави.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно вчиняти тиск на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя слідчий при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, слід визначить у розмірі - 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115 610 грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого на посаді начальника ВСП «Локомотивне депо Мукачево» РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 15 год. 55 хв., 02 листопада 2020 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 15 год. 55 хв., 04 вересня 2020 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115 610 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1