ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3984/18
Провадження № 1-в/210/357/20

"21" грудня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2020 року начальник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2018 року.
В обгрунтування подання посилається на те, що вирок Дзержинського районного суду м. Кривого рогу від 30.08.2018 року набрав законної сили 02.10.2018 року, та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 22.10.2018 року. Станом на 16.09.2020 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду протягом понад двох років уповноважений орган з питань пробації не має.

Представник органу пробації в судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та без застосування технічних засобів, подання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 , подав до суду заяву про розгляд вказаного подання за його відсутності та просив суд його задовольнити.

ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості від 17.07.2018 року та ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно наявного у матеріалах справи розпорядження від 02.10.2018 року, даний вирок суду набрав законної сили 02.10.2018 року, однак засудженим ОСОБА_4 штраф не сплачений, причини невиконання вироку суду не відомі.
Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк, вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до положень ст.80 КК України держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Частина 3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 389-1 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду подання не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Керуючись ст.80 КК України, статтями 369, 371, 372, 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2018 року задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.08.2020 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1