справа № 208/463/21
№ провадження 1-кс/208/144/21
УХВАЛА
Іменем України

22 січня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000070 від 21.01.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючий професійно-технічну освіту, який є Приватним підприємцем, проходить стажування, перебуває у цивільному шлюбі із матір`ю своєї двох малолітніх дітей, має на утриманні хвору дружину та матір, і двох малолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,
встановив:
22.01.2021 року слідчий звернувся із даним клопотанням, погодженим прокурором, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження №0000070 від 21.01.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України по відношенню до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Так, 21.01.2021 приблизно о 00.50 год. ОСОБА_6 перебував неподалік центральної прохідної ПАТ "ДМК", що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Соборна, будинок № 18Б.

Там він побачив автомобіль ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей момент у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення будь якого майна, поєднане із проникненням до салону вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій раптовий протиправний умисел, перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час, усвідомлюючи, що своїми діями він вчиняє протиправне таємне поза волею власника вилучення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до автомобіля ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 та за допомогою викрутки відчинив замок двері зазначеного автомобіля. Таким чином ОСОБА_6 проник до салону зазначеного автомобіля, тобто до сховища. Проникнувши до салону автомобіля

ОСОБА_6 витяг звідти авто магнітолу «SONY» моделі «CDX GT23» та акустичну полку з двома динаміками марки «HYUNDAY», далі за допомогою ричагу відчинив капот в автомобілі та від`єднавши від клем акумуляторну батарею «MUTLU», 12V, 60AH, 540А, витягнув її з автомобіля.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік. Таким чином ОСОБА_6 довів свій протиправний умисел до кінця.

Дії ОСОБА_6 за даним епізодом, органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до сховища.

Діючи повторно, 21.01.2020 року приблизно о 01.20 год. ОСОБА_6 перебував біля прохідної ПрАТ "ДКХЗ", що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Колеусівська, будинок № 1, там він побачив автомобіль ЗАЗ SENS реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цей момент у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна.

Реалізуючи свій раптовий протиправний умисел, перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час, усвідомлюючи, що своїми діями він вчиняє протиправне таємне поза волею власника вилучення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до автомобіля ЗАЗ SENS реєстраційний номер НОМЕР_2 та за допомогою викрутки відчинив замок капоту зазначеного автомобіля. Таким чином ОСОБА_6 проник до зазначеного автомобіля, тобто до сховища. Відчинивши капот в автомобілі та від`єднавши від клем акумуляторну батарею «FORSE 60», витягнув її з автомобіля.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік. Таким чином ОСОБА_6 довів свій протиправний умисел до кінця.

За даним епізодом, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до сховища.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України.

21.01.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які віднесені до тяжких злочинів.

Посилаючись на характеризуючи данні особи, прокурор та слідчий зазначили наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як підставу для обрання саме тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ..

В ході розгляду клопотання, прокурором ОСОБА_3 та слідчим ОСОБА_4 зазначено, що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного, який вчинив тяжкі злочини, не маючи постійного офіційного доходу є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, так як не має можливості у законний спосіб забезпечити своє майнове становище, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку застосування до нього менш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із примусовим позбавленням волі, враховуючи що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, строком більш ніж п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання зазначив, що не оспорює фактичні данні відображені у підозрі та клопотанні, та не ухиляється від своєї вини у скоєних кримінальних правопорушеннях, сприяє встановленню істини в межах кримінального провадження, та все викрадене повернуто. Вчинив кримінальні правопорушення, внаслідок тяжких сімейних та матеріальних обставин, так як в нього на утримання знаходить хвора жінка, яка є матір`ю його двох малолітніх дітей. Також в нього є матір, яка за станом здоров`я також потребує його допомоги. Враховуючи що він має двох малолітніх дітей, має офіційне місце реєстрації, є приватним підприємцем, зараз проходить стажування на станцію технічного обслуговування, та з понеділка після проходження стажування буде оформлених на роботу з виплатою заробітку, не оспорює своєї винуватості у скоєних кримінальних правопорушеннях, сприяє слідству, дає покази за якими визнає свою винуватість, повернув все викрадене, зобов`язується відшкодувати потерпілим всі завдані збитки, а тому просить призначити більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 вважав заявлені ризики не обгрунтованими так, як жодним чином ОСОБА_6 не може впливати на потерпілих та свідків, бо він не відмовляється від своєї винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, які вказані у підозрі, сприяє слідству, повернув все викрадене, не відмовляється від відшкодування шкоди потерпілим особам. Щодо ризики переховування, то на утриманні у ОСОБА_6 знаходяться цивільна дружина, яка тяжко хворіє, та двоє малолітніх дітей, матір яка також хворіє, а тому заявлений ризик жодним чином не підтверджується. Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то ОСОБА_6 будучи ПП, закінчуючи стажування, отримує дохід, який буде забезпечувати його матеріальні потреби. А тому, вважав доцільним обрання до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, в нічний час.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно до протоколу затримання, ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 21.01.2021 року о 08.00 годині.

Як встановлено судом, 21.01.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч. 3 ст. 185 КК України, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які вказують на обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

При прийнятті рішення щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному як позбавлення волі на строк до трьох років.

А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, підтверджені ризики передбачені ст.177 КПК України.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п. 36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду, однак сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» визначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Водночас, ЄСПЛ у рішеннях від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» зазначив, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування меш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, заявлені ризики п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), прокурором та слідчим не доведено що інший більш м`яких запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як встановлено в ході розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_6 не оспорює своєї винуватості в межах пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, все викрадене майно підозрюваним добровільно видано органу досудового розслідування, що підтверджено заявами ОСОБА_6 , протоколами огляду речей, постановами про визнання речей речовими доказами.

Крім того, як встановлено, ОСОБА_6 в ході досудового розслідування дає визнавальні покази як в ході його допиту, так і під час проведення слідчого експерименту на місці подій.

Згідно до характеризуючих даних на особу ОСОБА_6 встановлено, що особа, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, хвору дружину, та хвору мати, є Приватним підприємцем, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проходить стажування на станції технічного обслуговування, строк якого закінчується 25.01.2021 року.
Слідчий суддя, враховуючи характеризуючи данні на особу, його процесуальну поведінку в межах кримінального провадження, соціальні зв`язки підозрюваного, обґрунтованість підозри, підтвердження заявлених ризиків, також враховує і можливе покарання особи, у разі доведеності його вини.
Так, згідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Враховуючи співрозмірність мети застосування запобіжного заходу, та даних особи підозрюваного, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, можливі наслідки та вид покарання, у разі доведеності його вини у вчиненні даного кримінального провадження, за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України, вважаю що прокурором та слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід, до особи яка на час розгляду клопотання є не судимою, має офіційне місце реєстрації, має сім`ю, яка також складається із двох малолітніх дітей, є приватним підприємцем, проходить стажування, що в сукупності не забезпечить його належної процесуальної поведінки в межах кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України.
Виходячи з мети застосування запобіжного заходу, як виключення ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, то відповідним до застосування є вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за своєю складовою є таким, що забезпечить виключення ризиків заявлених слідчим та підтриманих прокурором, як підстави для застосування саме виключного запобіжного заходу.
Так, згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в нічний час, що забезпечить йому можливість отримувати офіційний дохід та утримувати себе та двох малолітніх дітей, із покладенням на нього обов`язку відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000070 від 21.01.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючий професійно-технічну освіту, який є Приватним підприємцем, проходить стажування, перебуває у цивільному шлюбі із матір`ю своєї двох малолітніх дітей, має на утриманні хвору дружину та матір, і двох малолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, - запобіжний захід у вигляді - домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 годин до 07.00 годин, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон (в разі наявності);

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця мешкання, роботи.

Обов`язки на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на строк не більше двох місяців, тобто до 20 березня 2021 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1