22.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/4507/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 1-кп/205//21

22 січня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000406 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та від відбування покарання звільненим з іспитовим строком, маючи непогашену судимість повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 15.12.2017 року близько о 14 годині 19 хвилині, ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, взявши два мішки білого кольору, прибув на залізничну станцію Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новокадацького району м. Дніпра, з метою набрати вугілля з вагону.

Цього ж дня, знаходячись у зазначеному місці, ОСОБА_3 побачив, що на шостій залізничній колії стоїть вагон № 54358148 за відправкою № 46877106 станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - станція Запоріжжя - Кам`янське Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем - вугілля бітумінозне коксуючи 27011210. марки КС, що належить Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» (колишній ПрАТ «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод»).

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 15.12.2017 року о 14 годині 19 хвилині, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вказаного вагону № 54358148, що належить Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» (колишній ПрАТ «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод»), та заліз на нього.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 руками наповнив принесені з собою два порожні мішки 82 кг вугіллям бітумінозним коксуючим 27011210, марки КС, після чого скинув мішки з вугіллям на землю, зліз з вагону, та при спробі перенести перший мішок від вказаного вагону був зупинений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», тим самим він виконав усі дії, які вважав необхідними доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, а саме 82 кг вугілля бітумінозного коксуючого 27011210, марки КС з вагону № 54358148 за відправкою № 46877106 станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - станція Запоріжжя - Кам`янське Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що належить Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» (колишній ПрАТ «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод, вартість якого становить 314 гривень 06 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю, щиро покаявся, заявив про осуд своїх дій та готовність понести будь-яке призначене судом покарання за вчинене ним діяння, суду пояснив, що в середині грудня 2019 року приблизно після обіду він вийшов із дому, при цьому взяв із собою два порожні мішки та направився до станції Діївка, де на колії помітив залізничні вагони, які були наповнені вугіллям. Після чого, він вирішив підійти до вагонів з яких вирішив набрати вугілля. Розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, він заліз на один з вагонів, з якого набрав вугілля у заздалегідь заготовлені два мішки, після чого, намагаючись перенести мішок з вугіллям був затриманий працівниками залізничної охорони, які згодом викликали працівників поліції, яким він добровільно видав викрадені мішки з вугіллям.

Окрім зізнання ОСОБА_3 його вина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду від 15.12.2017 року та фото-таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована на залізничній станції Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новокадацького району м. Дніпра, де 15.12.2017 року обвинуваченим ОСОБА_3 було скоєно злочин, в результаті огляду у гр. ОСОБА_3 було вилучено два мішка з вугіллям, які було опечатано;

- висновком судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/1 від 09.01.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість 82 кг. вугілля бітумінозного коксуючого НОМЕР_1 марки КС, станом на 15.12.2017 року складала 314,06 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2020 року та фото-таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту обставини скоєного ним злочину, що мало місце 15.12.2017 року, а саме показав місце розташування залізничного вагону, який перебував на залізничній станції Діївка, з якого він таємно викрав вугілля, а також показав спосіб, яким він набрав викрадене вугілля у мішок, та місце де його було затримано.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також його самокритичне ставлення до вчиненого, самозасудження та щире каяття.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року ОСОБА_3 звільнений від покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2016 року, у зв`язку із закінченням випробувального терміну, ухвала набрала чинності 31 січня 2018 року. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що інкриміноване в провину ОСОБА_3 діяння вчинене у період іспитового строку, проте на теперішній час обвинувачений ОСОБА_3 судимості за вчинений ним попередній злочин не має, з огляду на це, суд вважає, що відсутні підстави для застосування ст. 71 КК України при призначенні йому покарання за цим вироком.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 11/12.1/1 від 09.01.2018 року, витрати на яку складають 527,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов к кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, два мішки вугілля, а саме 82 кг. вугілля бітумінозного коксуючого НОМЕР_1 марки КС, який було передано під схорону розписку працівнику ПрАТ «ДМЗ», відповідно до вимог ст. 100 КПК України, підлягають поверненню власнику ПрАТ «ДМЗ».

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в два роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 00 копійок витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/1 від 09.01.2018 року.

Речові докази, якими було визнано два мішки вугілля, а саме 82 кг. вугілля бітумінозного коксуючого НОМЕР_1 марки КС, які було передано під схорону розписку працівнику ПрАТ «ДМЗ»- вважати повернутим потерпілому ПрАТ «ДМЗ» за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1