Справа № 146/1720/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження № 146/1720/19, що зареєстроване в ЄРДР 02 липня 2019 року за №0000204 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю не є, депутата Томашпільської селищної ради 8 скликання, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2019 року біля 12:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи на території складів для зберігання зерна, які розташовані по АДРЕСА_1 , побачив там ОСОБА_4 , з яким перебував у неприязних відносинах.

З метою з`ясування особистих стосунків, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_4 , який стояв до нього спиною та запропонував поспілкуватись, однак після відмови останього, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс йому три удари кулаком правої руки в праву частину голови, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 48 від 17 липня 2019 року ОСОБА_4 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синців правої щоки і правої вушної області, які відностяться до легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнавав, пояснивши, що ударів ОСОБА_4 не наносив. Вказав, що того дня перебував на території току, що розташований за с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області, де також перебував потерпілий разом із своїм тестем ОСОБА_7 . Оскільки між ним та потерпілим раніше був конфлікт, який на той час був не вичерпаний, він підійшовши до ОСОБА_7 та привітався з останнім за руку, а також привітався із ОСОБА_4 . На його вітання ОСОБА_4 не відреагував, тому він своєю лівою рукою постукав його по плечу. В цей час ОСОБА_4 тримаючи в руках барабан від комбайна почав висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою. В свою чергу ОСОБА_7 накинувся на нього та почав відтягувати його від ОСОБА_4 . Також зазначив, що після даних подій, на території току він перебував до 14:00 год, так як допомагав грузити зерно.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що 01 липня 2019 року біля 12:00 год він разом із своїм тестем ОСОБА_7 прийшли на тік, що розташований в с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області аби відремонтувати комбайн. Через деякий час до них підійшов обвинувачеий ОСОБА_5 та запропонував йому поговорити, на що він відмовив останньому, тримаючи при цьому молотильний барабан комбайна. Після чого ОСОБА_5 схопивши його за шию, наніс три удари кулаком в потиличну частину голови. Від отриманих ударів він випустив з рук барабан комбайна, пошкодивши при цьому руку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що того дня разом із чоловіком ОСОБА_10 приїахли на тік, що розташований в с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області аби прибрати територію від насіння соняшника. Через деякий час на територію току приїхав ОСОБА_5 , а згодом і ОСОБА_4 , разом із своїм тестем ОСОБА_7 . Чи наносив ОСОБА_5 тілесні ушкодження ОСОБА_4 вона не бачила, лише чула розмову між ними.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що разом із дружиною ОСОБА_9 збирали насіння соняшника з території току, що розташований в с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області. Згодом на тік приїхав ОСОБА_5 , який допомагав їм збирати соняшник. Через деякий час на тік приїхав ОСОБА_4 разом із своїм тестем ОСОБА_7 . Помітивши останніх ОСОБА_5 сказав, що відійде поговорити з потерпілим. Після чого, як ОСОБА_5 пішов в сторону ОСОБА_4 , він почув вигуки від ОСОБА_7 . Як обвинувачений наносив удари потерпілому він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 01 липня 2019 року біля 12:00 год він разом із своїм зятем ОСОБА_4 перебував на тоці, що розташований в с. Пеньківка Томашпільського раойну Вінницької області, де ремонтували комбайна. Приблизно через двадцять хвилин їхнього перебування на даному тоці, до них підійшов ОСОБА_5 , який привітався з ним, а після чого підійшов до ОСОБА_4 та почав ззаду наносити йому удари в область голови. При цьому ОСОБА_4 тримав в руках барабан від січкарні комбайна. В загальному ОСОБА_5 наніс потерпілому біля трьох ударів. Вважає, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чути запах алкоголю. Зазначив, що після даного інцеденту ОСОБА_4 неодноразово скаржився на головні болі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав суду, що був понятим під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 , під час проведення якого останній розповідав як йому було завдано тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 . Так, птерпілий пояснив, що 01 липня 2019 року він разом із своїм тестем ремонтували комбайна на току. Коли він тримав в руках барабан від комбайна, до них підійшов обвинувачений та ззаду наніс йому три удари в потилицю. Також пояснив, що приймав участь в якості понятого під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , який пояснював, що ОСОБА_5 було нанесено ОСОБА_4 три удари в область голови з правої сторони.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що того дня він перебував на тоці, що розташований в с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області, де ремонтував комбайн. Чув, що між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт. Проте, самих подій конфлікту він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що того дня їхав трактором на тік допомогти ОСОБА_10 зібрати насіння соняшнику, Дорогою він зустрів обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким разом поїхали на тік. Заїхавши на територію току, він помітив ОСОБА_4 та відразу пішов до нього, а ОСОБА_5 залишився біля ОСОБА_10 . Після вирішення особистих питань з потерпілим, він поїхав на поле громадити сіно, а ОСОБА_5 залишився допомагати ОСОБА_10 . На територію току того дня він більше не повертався. В подальшому зі слів ОСОБА_10 йому стало відомо між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт.

Також, судом було відмовлено допитувати експерта ОСОБА_14 в якості свідка, оскільки по даному факту останній допитувався на досудовому слідстві як спеціаліст (експерт), тому на думку суду він не був свідком подій пов`язаних з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України по обвинуваченню ОСОБА_5 .

Крім того, судом були дослідженні наступні доказами у справі:

-висновок експерта № 48 від 17 липня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синців правої щоки і правої вушної олбласті. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого(х) твердого(х) предмету(в), до яких відносяться руки людини, до 3-х діб від часу освідування потерпілого (01.07.2019 року), можливо 01.07.2019 року і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.3.1.а) відносяться до легкого ступеня тядкості. ОСОБА_4 було нанесено не менше 2-х ударів;

-протоколо проведення слідчого експерименту від 02 серпня 2019 року, за участі потерпілого ОСОБА_4 під час проведення його, останній розповів про факт нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

-відеозапис проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 02 серпня 2019 року, за участі свідка ОСОБА_7 під час проведення його, ОСОБА_7 розповів про факт нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

-відеозапис проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 .

Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_15 , суд розцінює як обрану позицію захисту від пред`явленого обвинувачення.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого та інших учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії вірно кваліфіковано державним обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, твердження сторони захисту адвоката ОСОБА_6 про визнання недопустими доказами протоколів проведення слідчих експериментів, оскільки на думку захисника, вказані протоколи були складені з порушеннями та не відповідають вимогам КПК України, а саме відсутня характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які використовувалися при проведенні слідчої дії, умови та порядок їх використання; відсутність повного найменування слідчого у вищезазначеному протоколі, суд до уваги не бере, оскільки в розумінні ст. 89 КПК України такі порушення не є грубими, а тому не тягнуть за собою визнання доказів недопустимими.

Також, твердження захисника про те, що у протоколах проведення слідчих експерементів не зазначені усі особи, які брали участь у експеременті та відсутні їх підписи є помилковим, оскільки в протоколі зазначаються особи які безпосередньо брали участь, а не були присутні.

Сумнівів щодо достовірності показів свідка ОСОБА_7 у суда немає, оскільки останні є послідовними та узгоджуються з іншими доказами.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановленні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, компроментуючі матеріали відсутні, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виправлення особи ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб) та на думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді виправних робіт.
З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат у справі немає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покаранняу виді виправних робіт строком на 1 (один) рік за місцем роботи з відрахуванням 15 (п`ятнадцяти) відсотків від суми заробітку в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1