Дата документу 25.01.2021 Справа № 320/3866/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/247/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/3866/17
Категорія ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку дистанційно в режимі відео конференції, матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 06.09.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного за вироком суду покарання;

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зауважує, що, суд дійшов хибної думки, що засуджений не умисно не з`являвся на реєстрацію до органу пробації та переконливо дійшов до висновку, що така поведінка ОСОБА_6 не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення враховуючи при постановлені ухвали тільки пояснення останнього без врахування наданих до суду матеріалів.

Разом з тим, судом не враховано що в період відбування покарання ОСОБА_6 вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувальний акт по якому станом на 31.08.2020 перебуває на розгляді в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області. Вказаний злочин ОСОБА_6 вчинено в період іспитового строку, встановленого йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.09.2018. Вважає, що вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку та не виконання обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України свідчить про свідоме та умисне небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Просить ухвалу суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Постановити нову ухвалу, якою подання Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду ОСОБА_6 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; засудженого, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року в задоволенні подання начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.09.2018 року громадянин ОСОБА_6 засуджений за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно
ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.Згідно
ч.1 ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Начальник Мелітопольського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_6 та направлення його для відбування призначеного судом покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, взявши під варту в залі суду.
В обґрунтування вказує, що перебуваючи на обліку Мелітопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області засуджений ОСОБА_6 не виконував обов`язки, покладені на нього судом, а саме: 04.11.2019 року, не з`явився до Мелітопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області для реєстрації та не повідомив про причину своєї неявки. 05.11.2019 було здійснено телефонний дзвінок за особистим номером засудженого НОМЕР_1 , з метою встановлення причини неявки реєстрацію. ОСОБА_6 в ході телефонної бесіди, був викликаний до Мелітопольського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області на 06.11.2019 року для надання письмових пояснень з приводу неявки на реєстрацію 04.11.2019 року. Але в призначений час засуджений з невідомих причин не з`явився, тому за №22/15/2/4146-19 від 07.11.2019 року Мелітопольським МРВ за адресою проживання засудженого ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 . направлено виклик на 15.11.2019 року на 10 годину, з метою встановити причину не явки на реєстрацію 04.11.2019 року. 11.11.2019 року громадянин ОСОБА_6 з`явився до відділу пробації та пояснив, що 04.11.2019 р. не з`явився на реєстрацію, тому, що забув, інших поважних причин засуджений не має, тому від нього було відібрано пояснення та застосовано перше письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Застосувавши застереження, з засудженим ОСОБА_6 відділом пробації повторно проведено профілактичну - роз`яснювальну бесіду під час якої вкотре роз`яснено, що іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого він під загрозою реального відбування призначеного йому покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.
Крім того, на даний час у відношенні ОСОБА_6 , в Мелітопольському міськрайонному суді знаходиться провадження за обвинувальним актом № 0000798 від 12.03.2020 року за ознаками ст. 309 ч.1 КК України. До теперішнього часу кримінальне провадження не розглянуто.
Проте ОСОБА_6 продовжував порушувати умови та поряд відбування покарання з випробуванням та повторно, після застосування письмового попередження про скасування звільнення від відбування покаранні випробуванням, 20.07.2020 року не з`явився на реєстрацію. Для з`ясування причин неявки на реєстрацію 21.07.2020 - за адресою проживання засудженого було направлено виклик на 29.07.2020.
27.07.2020 року громадянин ОСОБА_6 з`явився до відділу пробації та пояснив, що 20.07.2020 р. не з`явився на реєстрацію, тому що він офіційно працевлаштований на ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» Мелітопольського району і в цей день затримався на роботі, але документів підтверджуючих цей факт при собі не мав, тому зобов`язався надати до відділу пробації документи з роботи, які підтверджують факт працевлаштування на ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» та перебування на зміні під час реєстрації 20.07.2020 року.
У зв`язку з тим, що підтверджуючих документів офіційного працевлаштування у засудженого не має від ОСОБА_6 було відібрано пояснення та застосовано друге письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
З метою перевірити факт працевлаштування засудженого ОСОБА_6 та перебування в день реєстрації 20.07.2020 року на зміні, за вих..№ 22/15/2/2710-20 від 31.07.2020 року до ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» Мелітопольського району, було надіслано запит, для спростування або підтвердження вищезазначеної інформації.
06.08.2020 року з ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» Мелітопольського району за вих..№ 90 від 06.08.2020 року надійшла відповідь про те що громадянин ОСОБА_6 не є працівником ТОВ «Костянтинівського цегляного заводу». Трудових відносин з даним заводом у 2020 році не мав.
Таким чином, засуджений ОСОБА_6 , умисно не виконує обов`язки, визначені законом та покладені на нього судом. Під час іспитового строку знаходячись на обліку Мелітопольського МРВ, після застосованого застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання продовжує порушувати порядок та умови відбування покарання з випробуванням, не з`являється без поважних причин реєстрації. Така поведінка ОСОБА_6 свідчить про те, що засуджений не має бажання встати на шлях виправлення, залишаючись при цьому у суспільстві, чим не виправдовує надану йому судом можливість виправитись без реального відбуття покарання у місцях позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні подання суд першої інстанції вказав, що викладені у поданні обставини не є достатньою підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, так як на переконання суду, у повній мірі не свідчать про небажання особи стати на шлях виправлення, тому йому слід надати можливість підтвердити своє відповідальне ставлення, достатнє розуміння та повагу до закону, усвідомлення суспільно-небезпечного характеру своїх діянь та стати на шлях виправлення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до вимог ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно до ч.ч. 2-3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Як вбачається з матеріалів подання та особової справи, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.09.2018 року ОСОБА_6 засуджений за ст.185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_6 судом покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Даний вирок було направлено на виконання до Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та 18.10.2018 року ОСОБА_6 було взято на облік, заведена особова справа №162/2018.
Судом встановлено, що 26.10.2018 засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, роз`яснені обов`язки, які покладені на нього судом, згідно ч.1 ст.76 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки, передбачені ст.166 КВК України та ст.78 КК України за невиконання, покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ні кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, і підтверджується підпискою, цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до Мелітопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, а саме: перший та третій понеділок кожного місяця, з якою ОСОБА_6 ознайомлений під підпис /а.с.11,14-16/.
04.11.2019 року ОСОБА_6 , не з`явився до Мелітопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області для реєстрації та не повідомив про причину своєї неявки. 05.11.2019 було здійснено телефонний дзвінок за особистим номером засудженого НОМЕР_1 , з метою встановлення причини неявки реєстрацію. ОСОБА_6 в ході телефонної бесіди, був викликаний до Мелітопольського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області на 06.11.2019 року для надання письмових пояснень з приводу не явки на реєстрацію 04.11.2019 року. Але в призначений час засуджений з невідомих причин не з`явився, тому за №22/15/2/4146-19 від 07.11.2019 року Мелітопольським МРВ за адресою проживання засудженого ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 . направлено виклик на 15.11.2019 року на 10 годину, з метою встановити причину не явки на реєстрацію 04.11.2019 року /а.с.87/.
11.11.2019 року громадянин ОСОБА_6 з`явився до відділу пробації та пояснив, що 04.11.2019 р. не з`явився на реєстрацію, тому, що забув, інших поважних причин засуджений не має, тому від нього було відібрано пояснення та застосовано перше письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання /а.с. 91-92/.
Застосувавши застереження, з засудженим ОСОБА_6 відділом пробації повторно проведено профілактичну - роз`яснювальну бесіду.
20.07.2020 року ОСОБА_6 повторно не з`явився на реєстрацію. Для з`ясування причин неявки на реєстрацію 21.07.2020 за адресою проживання засудженого було направлено виклик на 29.07.2020 /а.с.122/.
27.07.2020 року громадянин ОСОБА_6 з`явився до відділу пробації та пояснив, що 20.07.2020 р. не з`явився на реєстрацію, тому що він офіційно працевлаштований на ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» Мелітопольського району і в цей день затримався на роботі, але документів підтверджуючих цей факт при собі не мав. У зв`язку з чим від ОСОБА_6 було відібрано пояснення та застосовано друге письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання /а.с.123-124/.
31.07.2020 року за вих..№ 22/15/2/2710-20 до ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» Мелітопольського району, було надіслано запит, для спростування або підтвердження вищезазначеної інформації. 06.08.2020 року з ТОВ «Костянтинівський цегляний завод» Мелітопольського району за вих..№ 90 від 06.08.2020 року надійшла відповідь про те що громадянин ОСОБА_6 не є працівником ТОВ «Костянтинівського цегляного заводу». Трудових відносин з даним заводом у 2020 році не мав /а.с.129/.
На даний час у відношенні ОСОБА_6 , в Мелітопольському міськрайонному суді знаходиться провадження за обвинувальним актом №0000798 від 12.03.2020 року за ознаками ст. 309 ч.1 КК України. До теперішнього часу кримінальне провадження не розглянуто /а.с.108/.

Доводи прокурора з приводу хибної думки суду, що засуджений не умисно не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції також встановлено, що засуджений ОСОБА_6 дійсно два рази не з`являвся до Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області на реєстрацію за графіком, а саме: 04.11.2019 року та 20.07.2020 року, проте враховуючи обставини, які завадили йому вчасно з`явитися на реєстрацію та їх характер (в перший раз засуджений забув про необхідність явки на реєстрацію саме 04.11.2019, другий раз - переплутав дні реєстрації, що підтверджується тим, що він прийшов на реєстрацію не 20.07.20220, а 27.07.2020), а це не свідчить, з чим погоджується і апеляційний суд, про свідоме умисне небажання засудженого ставати на шлях виправлення та не виконувати покладені на нього обов`язки, не вказують на підвищену суспільну небезпеку засудженого, та лише самі по собі не вказують переконливо на те, що засуджений не бажає вставати на шлях виправлення і він повинен бути направлений до місць позбавлення волі.
Вказане також підтверджує той факт, що після 04.11.2019 року ОСОБА_6 постійно з`являвся на реєстрацію протягом 8 місяців, що підтвердив в судовому засіданні представник органу пробації.
Доводи прокурора з приводу не врахування судом першої інстанції скоєння ОСОБА_6 іншого злочину, є також необґрунтованими, оскільки встановлено, що відносно ОСОБА_6 розпочате кримінальне провадження за ч.1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені в ЄДРДР 12.03.2020 року за № 0000798, проте доказів того, що ОСОБА_6 на час розгляду подання був визнаний винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), суду не надано.
Дані про вчинення адміністративних правопорушень засудженим ОСОБА_6 в матеріалах справи теж відсутні.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також ті обставин, з яких підстав ОСОБА_6 два рази не з`явився на реєстрацію за графіком, але з`явився пізніше, в подальшому на протязі 8 місяців постійно з`являвся своєчасно, що підтвердив представник органу пробації, не змінював місце проживання, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що останній виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його бажання ставати на шлях виправлення.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факти, викладені в поданні, не є свідченням небажання засудженого ставати на шлях виправлення та є недостатніми для направлення ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року, якою в задоволенні подання начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без зміни.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: