ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1276/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/400/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.296 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене 29 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилипче Борщівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.2 ст.15-ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки, ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року скасовано звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ст. 71, п.п.а) п.1) ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, з розрахунку одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2020 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Вирішено питання речових доказів.

Як визнав суд, 30 червня 2019 року близько 21.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 прийшов за медичною допомогою до приймального відділення Мельнице-Подільської номерної районної комунальної лікарні (далі НРКЛ), яка знаходиться за адресою: смт.Мельниця- Подільська, вул. Незалежності, 24, Борщівського району. Надалі ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з прямим умислом, з особливою зухвалістю, яка виявилась в неповазі до устоїв суспільного життя, явному ігноруванні та нехтуванні елементарними та загальноприйнятими правилами поведінки людини у суспільстві, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в присутності медичних працівників та пацієнтів лікарні, безпричинно виражався нецензурними словами в адресу медичних працівників та пацієнтів лікарні, перевернув стільці у коридорі приймального відділення приміщення Мельнице- Подільської НРКЛ. В наслідок грубого порушення громадського порядку ОСОБА_8 , на 20 хв. було припинено роботу приймального відділення (санпропускника) Мельниця- Подільської НРКЛ.

В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи свої хуліганські дії, пішов на вулицю Кобилянської, в смт.Мельниця-Подільська Борщівського району, де біля 22.00 год. зустрів потерпілого ОСОБА_9 , при зустрічі з яким, ОСОБА_8 , перебуваючи у громадському місці, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, безпричинно наніс один удар дерев`яною ніжкою від стільця по обличчю ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді синця ділянки нижньої повіки лівого ока, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Потім, біля 22.30 год. 30 червня 2019 року ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся до приймального відділення Мельнице-Подільської НРКЛ, яка знаходиться за адресою: смт.Мельниця- Подільська, вул.Незалежності, 24, Борщівського району. Надалі, ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з прямим умислом, з особливою зухвалістю, яка виявилась у неповазі до устоїв суспільного життя, явному ігноруванні та нехтуванні елементарними та загальноприйнятими правилами поведінки людини у суспільстві, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у громадському місці, виражався нецензурними словами в адресу медичних працівників та пацієнтів лікарні, пошкодив майно Мельнице-Подільської НРКЛ, а саме з силою тягнув ручку дверей на себе та наносив по них удари руками, в результаті чого розбив вхідні двері приймального відділення вартістю 3000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ставить питання про пом`якшення призначеного йому покарання, обґрунтовуючи це визнанням вини та відсутністю наміру вчиняти хуліганські дії.

Крім того, зазначає, що суд не взяв до уваги його пояснення, а лише пояснення ОСОБА_9 , які відрізняються від показань свідків.

Просить скасувати вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року та ухвалити новий, яким призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтвердивши факт визнання своє вини у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтримав подану апеляційну скаргу та просить пом`якшити призначене йому покарання; захисника ОСОБА_7 , яка також підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого і просить змінити вирок суду, пом`якшивши покарання, призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції; прокурора, який вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів підстав до її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які належно оцінені судом і в апеляційній скарзі не оскаржується.

Твердження апелянта про розбіжності у показаннях свідків та потерпілого, про що він зазначає в апеляційній скарзі, є надуманими та необґрунтованими і спростовуються звукозаписом судового засідання, відповідно до якого свідчення потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які стосуються хуліганських дій ОСОБА_8 , є подібними між собою та об`єктивно підтверджують одні одних та інші докази по справі щодо обставин вчинення хуліганських дій ОСОБА_8 . Розбіжності в їх показаннях, про що стверджує обвинувачений, стосуються особистого сприйняття кожним з них тих обставин, очевидцем яких вони були; є незначними і жодним чином не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_8 та доведеність його винуватості у вчиненні злочину.

Відповідно до з ч.2 ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Аналіз матеріалів кримінального провадження, дає колегії суддів підстави для висновку, що покарання ОСОБА_8 призначено судом відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, а також всіх обставин справи.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше судимий і маючи не зняту та непогашену судимість знову вчинив умисний злочини, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінально-караних діянь.

Обираючи обвинуваченому покарання судом першої інстанції прийнято також до уваги, що ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року скасовано звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року у виді п`яти років позбавлення волі.

Також судом обґрунтовано враховано як обтяжуючу покарання обставину те, що злочин ОСОБА_8 вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі обвинувачений не навів жодних обставин які могли б бути підставою для пом`якшення йому покарання. Відсутні такі відомості і в матеріалах провадження.

Відсутність наміру вчиняти хуліганські дії, про що ОСОБА_8 зазначає в апеляційній скарзі, з огляду на визнання ним вини у вчиненні злочину, є виключно його суб`єктивною оцінкою своїх дій, спростовується доказами дослідженими судом першої інстанції, які обвинувачений не оспорює, та не може бути підставою для пом`якшення покарання.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який притягувався до кримінальної відповідальності і маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних злочинів, знову вчинив кримінальне правопорушення; негативно характеризується за місцем свого проживання як особа відносно якої у виконком селищної ради неодноразово надходили скарги жителів селища, форма та строк відбування покарання в умовах суспільства, обрана судом першої інстанції, є виваженою, справедливою та такою, що відповідає вимогам статті 65 КК.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України у вигляді шести місяців арешту відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, узгоджується із санкцією статі обвинувачення і є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Також, суд першої інстанції правильно застосував приписи статтей 71, 72 КК України і за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, з розрахунку одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2020 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та остаточно визначив покарання ОСОБА_8 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Це рішення належним чином умотивоване і відповідає вимогам кримінального закону, а тому підстав для зміни вироку через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного і пом`якшення обвинуваченому покарання, про що він ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

За наведених обставин, колегія суддів вважає вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_8 законним та обґрунтованим, а тому приходить до переконання, що в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді