Справа №128/3466/15-к
Провадження №1-в/127/594/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в м. Вінниці клопотання старшого інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області (далі Вінницький МВ) з 04.11.2019 р. Протягом іспитового строку ОСОБА_5 один раз притягувався до адміністративної відповідальності, після чого з ним була проведена індивідуальна профілактична бесіда, а також був засуджений 01.10.2019 р. вироком Фрунзівського районного суду Одеської області за частиною третьою статті 362, частиною другою статті 361-2 Кримінального кодексу України (далі КК), з урахуванням частини першої статті 70 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 грн. Відповідно до частини другої статті 72 КК визначено виконувати самостійно. Однак, зазначене покарання ОСОБА_5 було відбуте про, що свідчить надана квитанція про сплату штрафу. За місцем проживання засуджений ОСОБА_5 характеризувався позитивно, за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджений виконав, покладені на нього судом обов`язки. Заплановані заходи соціально-виховної роботи, згідно складеного індивідуального плану роботи, з урахуванням оцінки ризиків, засудженим ОСОБА_5 виконано повністю у визначені терміни, іспитовий строк закінчився.

Представник органу пробації в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника, оскільки засуджений ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив новий злочин, за що був засуджений вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 01.10.2019 р. Крім того, зауважив, що орган з питань пробації вже двічі звертався до суду з аналогічними поданнями.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання органу пробації підтримали та просили його задовольнити, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2018 р. за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122, частиною другою статті 296 КК, з урахуванням положень статті 70 КК до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК.

Зазначений вирок 29.05.2020 р. набрав законної сили.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Зі змісту пункту 3 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Частиною першою статті 78 КК регламентовано, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Наслідки невиконання покладених на засудженого обов`язків або ж вчинення нового злочину регламентовані частиною другою та третьою статті 71 КК відповідно. Зокрема, зі змісту частини другої статті 78 КК випливає, що у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Відповідно ж до приписів частини третьої статті 78 КПК у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Тобто приписи зазначеного кримінального закону містять посилання на різні правові підстави для направлення засудженого для відбування призначеного кримінального покарання. Саме тому суд вважає за доцільне проаналізувати надані суду матеріали з метою вирішення питання щодо наявності правових підстав для задоволення або ж відмови у задоволенні поданого клопотання.

При зверненні до суду з відповідним клопотанням інспектор органу пробації посилався на те, що ОСОБА_5 належним чином виконує покладені на нього згідно з вироком від 27.04.2018 р. Також згідно з матеріалами клопотання відсутні докази систематичного вчинення ОСОБА_5 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Тому суд приходить до переконання, що правові підстави для скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом згідно з вироком від 27.04.2018 р. кримінального покарання, передбачені частиною другою статті 78 КК, відсутні.

При вирішенні питання щодо наявності правових підстав для направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування кримінального покарання у зв`язку з вчиненням нового злочину суд враховує наступне.

Як вже судом зазначено вище, частиною третьою статті 78 КК визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Зазначена правова норма є імперативною і підлягає засновуванню судом, який здійснює розгляд кримінального провадження за фактом вчинення нового злочину в період іспитового строку.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 01.10.2019 р. за частиною третьою статті 362, частиною другою статті 361-2 КК, з урахуванням положень частини першої статті 70 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11900 грн. Відповідно до частини другої статті 72 КК зазначений вирок визначено виконувати самостійно. З матеріалів особової справи також вбачається, що призначений ОСОБА_5 штраф останнім було сплачено.
З вироку від 01.10.2019 р. випливає, що злочин, за який ОСОБА_5 було засуджено зазначеним вироком, останній вчинив 09.03.2019 р., тобто під час іспитового строку.

Зі змісту абзацу четвертого пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. вбачається, що частиною другою статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини третьої статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК.

Як вже судом зазначено вище, повноваження щодо призначення остаточного покарання у разі вчинення нового злочину в період іспитового строку відповідно до приписів частини третьої статті 78 КК належать суду, який здійснює розгляд кримінального провадження за фактом вчинення нового злочину. Тобто в даному випадку приписи частини третьої статті 78 КК підлягали застосуванню при постановленні вироку від 01.10.2019 р. Не вдаючись до оцінки зазначеного вироку на відповідність вимогам кримінального закону, суд вважає за доцільне зауважити, що ОСОБА_5 згідно з вироком від 01.10.2019 р. покарання відповідно до вимог частини третьої статті 78 КК, тобто з урахуванням приписів статті 71 КК, призначене не було. Слід також зауважити, що частиною четвертою статті 71 КК встановлено імперативну вимогу щодо призначення остаточного покарання за сукупністю вироків. Зокрема, зі змісту наведеної правової норми випливає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Слід зауважити, що перелік питань, які вирішують судом під час виконання вироків, визначений частиною першою статті 537 КПК. Вирішення питання щодо призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК до зазначеного переліку не включено. Крім того, вирішення зазначеного питання на стадії виконання вироків не узгоджуються з принципом правової визначеності, який є складовим принципу верховенства права.

Щодо посилання прокурора на наявність ухвали від 28.05.2020 р. суд вважає за доцільне зауважити наступне. Зокрема, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 р. в задоволенні клопотання Вінницького МВ про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2018 р. відмовлено у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 нового злочину під час іспитового строку. Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2020 р. аналогічне клопотання було повернуто Вінницькому МВ як повторне. Однак, в матеріалах особової справи також наявна ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2020 р., відповідно до якої відмовлено в задоволенні клопотання інспектора Вінницького МВ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

Усі зазначені ухвали, як і вирок від 01.10.2019 р. набрали законної сили і аналіз на відповідність зазначених процесуальних документів на відповідність чи не відповідність вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону під час вирішення зазначеного вище клопотання до повноважень суду не належить. Однак, при вирішенні клопотання мають бути враховані загальні засади кримінального судочинства і приписи кримінального закону, які були наведені вище.

Отже, незважаючи на ту обставину, що ОСОБА_5 під час іспитового строку було вчинено новий злочин, під час розгляду відповідного кримінального провадження по суті та постановлення вироку від 01.10.2019 р. судом не призначено йому остаточне покарання з урахуванням приписів частини третьої статті 78 та частин першої-четвертої статті 71 КК, а тому в порядку вирішення питань під час виконання вироку правові підстави для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком від 27.04.2018 р. у зв`язку з вчиненням ним нового злочину відсутні. Також, як і судом вже зазначено вище, відсутні й підстави для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком від 27.04.2018 р. на підставі частини другої статті 78 КК.

З урахуванням наведеного суд вважає за доцільне клопотання інспектора органу пробації задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком від 27.04.2018 р. у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2018 р. у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: