Справа № 288/424/15-к
Провадження № 1-о/288/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року . смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
ВСТАНОВИВ:
У поданій заяві засуджений ОСОБА_2 вказує на необхідність перегляду вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами.
Перевіривши заяву засудженого ОСОБА_2 на відповідність вимогам статті 462 КПК України, вважаю, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків з огляду на таке.
Загалом, право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано положеннями частини 1 статті 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).
Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Повноваження судів вищих інстанцій на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд вищими судами не повинне розглядатися як завуальована апеляція, а лише сама можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Ryabykh проти Росії», № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X). Порядок перегляду рішення за нововиявленими обставинами сам по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя («Pravednaya проти Росії», № 69529/01, рішення від 18 листопада 2004 року). Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.
Так, згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Положеннями ч. 2 ст. 459 КПК України визначено перелік обставин, які визнаються нововиявленими, та він є вичерпним, а саме:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Таким чином, судові рішення у кримінальних справах (вироки, ухвали), що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, що зазначені в ч. 2 ст. 459 КПК України.
Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.
Всупереч наведеним вимогам процесуального закону, в поданій заяві не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України.
При цьому за змістом заяви засуджений, посилаючись на те, що його батьки похилого віку та потребують допомоги, оскільки вони хворіють, а він єдиний годувальник та він має малолітніх дітей, які також потребують його допомоги, наводить мотиви своєї незгоди з вироком суду щодо нього стосовно міри покарання, вважаючи її несправедливою та просить застосувати до нього ст. 69 КК України, проте зазначені обставини не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Разом з тим, ОСОБА_2 не обґрунтовано, яким чином ці обставини самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а також невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжких кримінальних правопорушень.
Перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не може розглядатися як прихована апеляція, і не може бути підставою для повторного розгляду кримінального провадження. Наведені ОСОБА_2 обставини не є суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність рішення суду, що належить переглянути.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Однак, засуджений не вказує у заяві, коли він дізнався про обставини, які на його думку є нововиявленими, враховуючи, що вирок суду постановлений 26 листопада 2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Оскільки заява засудженого ОСОБА_2 не оформлена згідно з приписами ст. 462 КПК України, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 50, 429, 461- 462,464 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення зазначених недоліків протягом встановленого строку заяву буде повернуто заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1