Дата документу 10.07.2020 Справа № 554/9812/19
Провадження № 1-кс/554/7844/2020
УХВАЛА
Іменем України

10 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року, -
в с т а н о в и в :

04 червня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року.

В обґрунтування скарги вказував, що 17.04.2020 року отримав постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року. Таку відмову вважає протиправною, такою, що суперечить чинному законодавству, тому звернувся до слідчого судді.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, наполягали на її задоволення.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомляли.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, адвоката, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року, внесені до ЄРДР на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 06.03.2019 року за заявою ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних адвоката ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.
09 вересня 2019 року до СУ ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0001276 від 29.05.2019 року.
Постановою СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.04.2020 року відмовлено у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року.
Постанову вмотивовано тим, що ОСОБА_3 зазначає, що викладеними у заяві про кримінальне правопорушення фактами, йому завдано значну моральну шкоду, яка полягає у негативних переживаннях та спогадах, тривозі, насторозі, зниженому та нестійкому настрої, порушеннях сну, неприємних сновидіннях, емоційній напрузі. Суб`єкт злочину, передбаченого ст.374 КК України є спеціальним, тобто ним може бути тільки особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор або суддя. В ході проведення досудового слідства встановлено, що ОСОБА_7 у заяві про вчинення злочину, взагалі скаржиться на відмову у наданні адвокатом правової допомоги за фактом зловживання своїм службовим становищем начальником відділу організації надання БВГІД у Полтавській області, а також розтрату державних коштів, у зв`язку з ненаданням цієї допомоги. Таким чином слідчий прийшов до висновку, що заявник ОСОБА_7 не може бути залученим як потерпілий у кримінальному провадженні №0001276 від 29.05.2019, відкритому за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України (порушення права на захист), у зв`язку взагалі з відсутністю у викладених подіях, складу злочину, зазначеного кримінального правопорушення.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.1, 2, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, узагальнюючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, у листі № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року вказував, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям "потерпілий" слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.
За таких обставин, приходжу до висновку, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування, вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, або з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що в матеріалах справи достатньо даних які вказують на те, що постанова про відмову у визнанні потерпілим взагалі належним чином не вмотивована, а тому скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001276 від 29.05.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 15.07.2020 року о 13 год. 05 хв.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1