Справа № 629/2741/18
Номер провадження 1-кп/629/60/20
УХВАЛА

10 грудня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченим по справі:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда ІІІ групи, не одруженого, не військовозобов`язаного, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.08.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,
неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 23.08.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 ,
- захисту обвинувачених ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 , законних представників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Відносно обвинувачених ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 на досудовому слідстві обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 28 грудня 2020 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_4 на підставі наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник-адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала. Вказала, що тривалий час ОСОБА_4 проживає в сім`ї опікуна, ця сім повна, опікун заміжня та має дитину. ОСОБА_4 є учнем 2 курсу Центру професійної освіти, перебуваючи під домашнім арештом по іншій кримінальній справі, не порушував його умов. В зв`язку з чим, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний час доби.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, підтримали клопотання захисника, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний час доби.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що ОСОБА_3 має постійне місце мешкання, має тяжке хронічне захворювання цукровий діабет, в зв`язку з чим потребує лікування.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, підтримали клопотання свого захисника.
Представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора, підтримала клопотання захисників.

При вирішенні зазначених клопотань суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувачені не одружені, неповнолітніх дітей на утриманні не мають, офіційно не працевлаштовані, законного джерела доходів не мають, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, з огляду на особи обвинувачених, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, будучи обвинуваченими у вчиненні кримінальних правопорушень у період іспитового строку та усвідомлюють можливість призначення реального покарання, можуть вдатися до відповідних дій.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, які інкримінується ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачені, зокрема, вчинили тяжке кримінальне правопорушення, будучи членами групи осіб за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, тому на думку суду у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від правоохоронних органів та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду.
З огляду на дані, що характеризують особи обвинувачених, обставини інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику продовження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї злочинної діяльності та вчинення ними інших кримінальних правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, потерпілі та свідки не допитані, а тому є підстави вважати, що обвинувачені, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані по справі.
З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 вказаного Кодексу є дійсними.
При цьому, суд не приймає доводи захисника про те, що наявні підстави для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачені ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 за своїм віком та станом здоров`я можуть утримуватись в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор». Доводи сторони захисту щодо необхідності проходження ОСОБА_4 на даний час лікування та неможливості отримання такого лікування в умовах тримання під вартою належними документами не підтверджені.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченим, їх вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків. У зв`язку наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 60 діб, тобто до 07 лютого 2021 року включно.
Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 60 діб, тобто до 07 лютого 2021 року включно.
Відлік строку запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 10 грудня 2020 року.
В задоволенні клопотань захисників обвинувачених-адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу відмовити
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1