Провадження № 11-кп/4820/211/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт відмовлено.
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою задоволено.
Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 год. 59 хв. 30 січня 2021 року.
Задовольняючи клопотання прокурора, місцевий суд врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у скоєнні злочинів, які йому інкримінуються, наявність достатніх підстав вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, не зникли, врахував, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є виправданим заходом у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, вважаючи її незаконною, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її, постановити нову ухвалу та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги аргументує тим, що судом першої інстанції не в достатній мірі надано оцінку особі обвинуваченого, що призвело до винесення незаконної ухвали.

Вказує, що досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено та органом досудового розслідування зібрані усі необхідні підтверджуючі вину ОСОБА_7 докази та проведені слідчі дії, відтак обвинувачений позбавлений можливості знищувати, переховувати або спотворювати будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Звертає увагу, що ним заявлялись та долучались на стадії досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження докази, які підтверджували існування між ним та потерпілими офіційних договірних відносин та не заперечуються обвинуваченим, долучені частково фінансові документи, які підтверджують часткове (в окремих випадках повне) виконання договірних зобов`язань, в процесу судового розгляду ним будуть надаватися інші докази виконання договірних зобов`язань.

Крім того, як наголошує апелянт, з моменту внесення відомостей до ЄРДР і до моменту обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не зафіксовано жодного випадку незаконного впливу з його боку на інших учасників кримінального провадження (свідків чи потерпілих), він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має зареєстроване місце проживання, одружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, які потребують матеріального утримання та піклування зі сторони батька, дана обставина є дисциплінуючою та зумовлює дотримання обвинуваченим усіх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Вважає захисник, що ризики щодо ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні відсутні, а прокурором не доведено належним чином неможливість застосування до обвинуваченого, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, відтак застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений (обвинувачена) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Щодо необґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 , про що звертає увагу сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, то дане питання перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, перебування на утриманні неповнолітніх дітей не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 30 січня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4