н/п 1-кп/490/359/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
05 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 його представника- адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0003906, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві є громадянином України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, одруженого, має трьох повнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
01 листопада 2019 року приблизно о 11 год. 15 хв., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до вказаного гаражу зайшов ОСОБА_4 . Близько 11 год. 20 хв. між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які знаходились у гаражному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , через раніше виникле боргове зобов`язання, з приводу того, що ОСОБА_6 був винен грошові кошти ОСОБА_4 за автомобільну деталь, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вийшли з гаражного приміщення на вулицю, де продовжили сварку, після чого ОСОБА_6 повернувся до приміщення вказаного гаражну, де помітив металеву трубу довжиною приблизно 1 м, та взявши її у руки, ОСОБА_6 вийшов на вулицю, де стояв автомобіль марки «Лада Пріора», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , за кермом якого сидів ОСОБА_4 . Достовірно знаючи, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою помсти за образи на свою адресу, утримуючи металеву трубу довжиною 1 м у руках, кинув її у бік автомобіля марки «Лада пріора», влучивши зазначеної трубою в бампер вказаного автомобіля. Далі, у ОСОБА_4 , який в цей час знаходився за кермом автомобіля «Лада Пріора» та спостерігав за діями ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих неприязних стосунків, з метою помсти за пошкодження на його автомобілі, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Близько 11 год 25 хв., ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці біля гаражного приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Екіпажна, 52-А, підняв з землі металеву трубу довжиною приблизно 1м., що знаходилась біля автомобіля «Лада пріора», яку перед цим кинув ОСОБА_6 , та яку ОСОБА_4 порахував зручним знаряддям вчинення злочину та таким, що володіє достатніми властивостями для досягнення мети, а саме умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 діючи умисно, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та шляхом застосування металевої труби, яку тримав двома руками завдав останньому два удари в ліву руку. Після чого, ОСОБА_6 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , схопив лівою рукою металеву трубу, а правою рукою ліву руку ОСОБА_4 , через те, що дії ОСОБА_4 були обмежені та він не міг далі продовжувати наносити удари металевою трубою ОСОБА_6 він повалив останнього на підлогу спиною вниз та сів зверху для того, щоб продовжити реалізацію свого злочинного умислу, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . В процесі вказаної події до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_8 та з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 за допомогою рук намагався відтягти останнього від ОСОБА_6 , до ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_9 . В момент коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відтягували ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з метою продовження свого злочинного умислу направленого на нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, за допомогою правої ноги наніс удар ОСОБА_6 в праву частину обличчя.

Внаслідок реалізації свого умислу обвинуваченим, що був спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , останній отримав пошкодження в вигляді синця та садна в ділянці голови, крововиливу в білочну оболонку правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, уламкового перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних пошкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, винним себе визнав частково та пояснив, що він працює водієм таксі, а потерпілий працює автомайстром, якому він продав певні запчастини, але потерпілий до кінця з ним не розрахувався. 01 листопада 2019 року близько 11-12 години дня, він разом зі своїм товарищем ОСОБА_11 , приїхали до ОСОБА_6 у гаражне приміщення, де останній виконував ремонтні роботи. Вони приїхали, бо потерпілий йому був винен гроші, так як не повністю розрахувався із ним за продані йому деталі. На цій підставі почалась словесна перепалка, так як потерпілий не хотів повертати грошей та зазначав, що у нього не має грошей. Але потім потерпілий вимушений був віддати йому борг. Після цього, обвинувачений сів в свою машину та почав від`їджати та побачив як потерпілий кинув металеву трубу в його автомобіль та влучив в бампер машини. Він одразу зупинився, взяв трубу та підбіг до потерпілого та вдарив декілька разів трубою по сідницям, один раз вдарив ногою в голову, після чого почалась бійка, потерпілий почав втікати від нього та заціпився та вони разом впали, декілька хвилин тривала бійка на підлозі, потім до них підійшли люди та розтягнули їх, та він поїхав звідти. Він хотів примиритися з потерпілим, однак той запросив занадто велику суму компенсації. В скоєному каявся, просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого звертала увагу суду, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження внаслідок випадкового падіння на металеву конструкцію, що відбулося в результаті боротьби між ним та ОСОБА_4 . Тобто в обвинуваченого не було прямого умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних пошкоджень, а тому його дії повинні бути кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне завдання тілесного ушкодження середньої тяжкості. Із врахуванням ст.69 КК України, просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Окрім часткового підтвердження власними показаннями обвинуваченого, його вина у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджуються показаннями:

- потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що він протягом тривалого часу працює майстром з ремонту автомібілів. Обвинуваченого ОСОБА_4 він знає більше 5 років. Він придбав у ОСОБА_4 автомобільні запчастини та заплатив за них частину коштів. 01 листопада 2019 року до нього в гараж приїхав обвинувачений та почав вимагати повернути борг. Він ходив по гаражу та брав різні прилади, зокрема акумулятор, зварювальний пристрій та інші. Потім він забрав гроші, та розбив пристрій, та пішов в машину, яка стояла в 5 метрах від гаражу. Внаслідок незаконних дій обвинуваченого, потерпілий був в емоційному стані, а тому кинув металеву трубу близько 1 м. довжиною вбік автомобіля обвинуваченого, але не попав. Обвинувачений вийшов з автівки, підняв цю трубу та тримаючи її в двох руках наніс потерпілому два удари трубою по лівій руці. Він впав, а обвинувачуваний продовжив наносити удари по ньому руками та ногами. Потім очевидці події відтягнули обвинуваченого він нього, він не пам`ятає як вставав, бо йому було погано. Наступного дня він поїхав в лікарню, де йому зробили операцію на руці. В гіпсі він проходив більше 2 місяців. Обвинувачений хотів примирися, однак пропонував грошові кошти, які були менші ніж витрати на лікування;

- свідка ОСОБА_8 , який в суді пояснив, що він працює разом з потерпілим в автомайстерні. 01 листопада 2019 року до них в майстерню приїхав обвинувачений ОСОБА_4 , та просив гроші, які йому був винен ОСОБА_6 . Спочатку між ними була розмова, але після того, як потерпілий віддав гроші обвинуваченому почався конфлікт. Обвинувачений сів в машину та хотів їхати, але ОСОБА_6 кинув металеву трубу в автівку обвинуваченого. ОСОБА_4 вийшов з авто, взяв трубу та вдарив два рази потерпілого. Потім вони впали та була бійка. Він рознімав обвинуваченого та той ще вдарив ногою в голову потерпілого та поїхав з місця події;

- свідка ОСОБА_9 , який в суді пояснив, що дообіду 01 листопада 2019 року він разом із ОСОБА_10 приїхали в гараж до потерпілого, щоб замінити акумулятор на авто. Свідок бачив як відбувався конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Обвинувачений просив повернути борг за запчастини. Вони із потерпілим знаходилися в гаражі. Сварка тривала близько 3 хвилин. Потім ОСОБА_4 пішов. Через деякий час він побачив як ОСОБА_4 , тримаючи в руках металеву трубу, забіг до ОСОБА_6 та почав його бити, наніс йому два удари та вони впали. ОСОБА_4 сів зверху на ОСОБА_6 та продовжив наносити удари. Він підбіг до них та почав рознімати, при цьому ОСОБА_4 наніс один удар ногою в голову ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 поїхав, а він відвіз потерпілого до лікарні;

- свідка ОСОБА_10 , який в суді пояснив, що у першій половині 01 листопада 2019 року він приїхав разом із ОСОБА_9 в майстерню до ОСОБА_6 , поки вони розмовляли із ОСОБА_9 на вулиці біля гаражу, то почули конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Коли свідок повернувся до гаражу, то побачив бійку між обвинуваченим та потерпілим. Він разом із ОСОБА_12 почали рознімати їх. Пізніше відвезли ОСОБА_6 до Лікарні швидкої медичної допомоги, у потерпілого були синці на обличчі та він скаржився на біль у руці;

- поясненнями судового медичного експерта ОСОБА_13 , який зазначив, що працює в обласному бюро СМЕ Миколаївської обласної ради напротязі 16 років та проводив медичну експертизу тілесних пошкоджень ОСОБА_6 , під час судової експертизи було встановлено механізм утворення ушкоджень, в області голови, які були легкої тяжкості, в той час як ушкодження ліктьової кістки були середньої тяжкості. Під час судової експертизи особисто був присутній потерпілий, який надав необхідні медичні документами, в тому числі рентгенівські знімки, які були використані для проведення експертизи. Тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому ліктьової кістки зі зміщенням, які були виявлені у потерпілого утворилися від дії твердого предмета, можливо палиці або труби. В той же час, експерт визнав малоймовірним можливість отримання потерпілм такого перелому від падіння на твердий предмет;

Крім цього вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.11.2019 року, згідно якого ОСОБА_6 просив прийняти міри до невідомої особи, яка о 12:00 год 01.11.2019 року за адресою АДРЕСА_3 нанесла йому тілесні ушкодження. В цій заяві потерпілий зазначає про отримання тілесного ушкодження руки, надає відомості про обвинуваченого як особу, що вчинила злочин (вказує його ім`я та прізвище, номер мобільного зв`язку), зазначає відомості про очевидців події та їх засоби зв`язку. Суд відзначає, що потерпілий вже на початковому етапі досудового розслідування надав докладні відомості щодо обставин вчинення щодо нього злочину, які в подальшому знайшли підтвердження в інших доказах;

- медичною довідкою №22 від 01.11.2019 року, згідно якої у ОСОБА_6 виявлено контузію ОД, пораорбитальна гематома та ізольований осколковий перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням. Як вбачається із цього доказу, потерпілий одразу після конфлікту із ОСОБА_4 звернувся за лікарською допомогою (13 год. 18 хв. 01.11.2019 р.) В результаті медичного обстеження були встановлені тілесні ушкодження, які в подальшому знайшли своє підтвердження під час проведення судової експертизи;

- висновком судової медичної експертизи №976 від 04.11.2019 року, згідно якої у ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синця та садна в ділянці голови, крововиливу в білочну оболонку правого ока, уламкового перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж трьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, взуті ноги, палка та інші, з давністю утворення біля 2-3 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості тілесні пошкодження в ділянці голови відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, а тілесні пошкодження у вигляді уламкового перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Зазначені висновки були повністю підверджені в судовому засіданні судово-медичним експертом ОСОБА_13 . Суд звертає увагу, що під час здійснення судової експертизи експертом була використана рентгенограма лівого передпліччя, що долучалася до медичної документації потерпілого. Таким чином, наявність перелому ліктьової кістки була встановлена експертом на підставі об`єктивних медичних досліджень;

- протоколом огляду предмета від 21.11.2019 року з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду є металева труба темного кольору довжиною 1 м., діаметр 4см., округлої форми, має нашарування іржі. Вказана труба була вилучена в ході огляду місця події та долучена до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 . Під час судового розляду обвинувачений та потерпілий підтвердили використання зазначеної речі як засобу нанесення тілесних пошкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 розповів та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень під час події, яка мала місце 01.11.2019 року по АДРЕСА_4 та за яких обставин були нанесені тілесні пошкодження ОСОБА_6 . Так, свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_4 спочатку наніс тілесні пошкодження ОСОБА_6 за допомогою металевої труби, а потім за допомогою правової ноги з положення стоя наніс удар потерпілому в область голови, а саме в область ока. Зазначені тілесні ушкодження узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2019 року згідно якого ОСОБА_6 на фотознімку №3 впізнав особу яка спричинила йому тілесні ушкодження. Потерпілий впізнав особу за загальними рисами зовнішності, розрізом очей, зачіскою, статурою. Відповідно до протоколу від 21.11.2019 року на фотознімку №3 зображений ОСОБА_4 . Зазначений доказ узгоджується із протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення в якому потерпілий одразу вказував на ОСОБА_4 як особу, що нанесла йому тілесні пошкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 на фотознімку №1 впізнав особу яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Свідок впізнав особу за загальними рисами зовнішності, розрізом очей, зачіскою, статурою. Відповідно до довідки до протоколу від 21.11.2019 року на фотознімку №1 зображений ОСОБА_4 . Зазначений свідок послідовно вказував на ОСОБА_4 як на особу, що нанесла тілесні пошкодження ОСОБА_6 , в тому числі і під час слідчого експерименту та допиту в якості свідка протягом судового розгляду;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2019 року з фототаблицями, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень, про події які мали місце 01.11.2019 року по вул. 1 Екіпажна 52-А в м. Миколаєві та за яких обставин були йому нанесені тілесні пошкодження. Так, потерпілий повідомив, що ОСОБА_4 спочатку наніс йому два удари металевою трубою розмахом зправа наліво в область передпліччя лівої руки. Після цього в процесі боротьби обвинувачений наніс йому ще удар правою ногою в область правого ока. Зазначені покази були ним підтримані під час судового розгляду та узгоджуються із показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновками судової експертизи.

Суд відхиляє твердження сторони захисту щодо отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді перелому лівої ліктьової кістки внаслідок падіння на металевий предмет під час боротьби із обвинуваченим. Потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в суді надали послідовні покази, якими спростовується зазначений механізм отримання тілесних пошкоджень та прямо засвідчили, що ОСОБА_4 наносив удари металевою трубою по лівій руці ОСОБА_6 . Аналогічний механізм нанесення ударів був встановлений під час проведення слідчих експериментів від 21.11.2019 р. із потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 . Жодних показів про те, що потерпілий під час конфлікту із ОСОБА_4 впав на металевий предмет учасниками кримінального провадження не було надано. Допитаний під час судового розгляду судовий експерт ОСОБА_13 зазначив, що отримання встановлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень внаслідок падіння на металевий предмет є малоймовірним.
Таким чином, досліджені докази не дають суду підстав вважати, що в діях обвинуваченого були ознаки необережного завдання тілесного ушкодження ОСОБА_6 . Зазначене також підтверджується тим, що поведінка ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_6 була обумовлена раптово виниклими неприязними відносинами та він усвідомленно взяв металеву трубу із метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, після цього не припинив протиправні дії, а ще наніс один удар ногою в область обличчя. Зазначені обставини однозначно свідчать про наявність прямого умислу в діях обвинуваченого, що виключає кваліфікацію його дій за ст.128 КК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив нетяжкий злочин протии здоров`я людини, його особу, а саме те, що він офіційно не працює, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше не судимий. Відповідно до довідки №5074 від 29.11.2019 року Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4 на обліку облнаркодиспансеру не знаходиться. Відповідно до довідки №5053 від 29.11.2019 року Миколаївської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_4 на обліку не знаходиться. Відповідно до досудової доповіді Центрального РВ філії Центру пробації в Миколаївській області від 07.02.2020 року ризики вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не показали високого ризику небезпеки для суспільства, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства. Матеріальна шкода потерпілому не відшкодована.

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України покарання у виді обмеження волі строком на один рік. Таке покарання із врахуванням позиції потерпілого відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості вчиненого ним злочину, а також є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, визнав себе винним, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, 11 лютого 2020 року ОСОБА_6 був поданий до суду цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 145661грн. та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.

Дослідивши цивільний позов суд приходить до висновку, що цивільним позивачем, не надано жодних доказів на підтвердження суми стягнення матеріальної шкоди, а за такого, цивільний позов в цій частині слід залишити без розгляду, що не позбавляє права цивільного позивача звернутися до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства із наданням відповідних доказів.

Щодо відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то такі вимоги підлягають частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом враховується, що вчинені ОСОБА_4 дії щодо умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження призвели до завдання фізичного болю та страждань потерпілому ОСОБА_6 та внаслідок пошкоджень які утворились, а саме: синця та садна в ділянці голови, крововиливу в білочну оболонку правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, а також уламкового перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням, який потребував тривалого лікування та значно обмежив фізичну функціональність потерпілого. Зазначені протиправні дії викликали зміни у житті потерпілого, що полягали у необхідності проведення медичного лікування, обмежили потерпілому можливість повноцінно виконувати свою роботу, займатися своїми власними справами. Крім того, суд враховує, необхідність здійснення потерпілим додаткових дій пов`язаних із участю у досудовому розслідуванні та судовому розгляді.

З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 25 000 грн., що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України, після набрання законної сили вироком, речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме металеву трубу, яку відповідно до квитанції про отримання на зберігання речового доказу №108 від 13.12.2019 року передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області слід знищити.

Судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України, після набрання законної сили вироком, речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме металеву трубу, яку відповідно до квитанції про отримання на зберігання речового доказу №108 від 13.12.2019 року передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1

-