Справа № 190/1455/20
Провадження №1-в/190/235/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки сумісне подання державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

ДУ «П`ятихатська ВК 122» звернулись до суду з поданням погодженим з спостережною комісією П`ятихатської РДА, в якому просять звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року.

Представник ПВК 122 ОСОБА_4 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Спостережна комісія П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне. Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується добре, на виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з поліпшення житлово-побутових умов засуджених та робіт з благоустрою території установи. До роботи ставиться добро, поставлені завдання виконує в повному обсязі. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 29.10.2020 року засуджений ОСОБА_5 має два заохочення, стягнень не має.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, суд, приходить до висновку про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_5 під час відбуття всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт відбуття засудженим 2/3 строку призначеного покарання та наявність 2 заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим подання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні сумісного подання державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1