Справа № 307/3470/20
Провадження №1-кс/307/1178/20
УХВАЛА

25 листопада 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Ст. слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000814 від 20.11.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) за попередньою змовою та в групі з невстановленими органом досудового розслідування особами, у невстановлений органом досудового розслідування час, дату та місце, але беззаперечно до 19.11.2020, погодився на прийняти участь в незаконному переправленні осіб - нелегальних мігрантів через державний кордон України з Румунією для їх подальшого руху до однієї з країн Європейського Союзу (до Німеччини).

З цією метою, та з метою особистого збагачення шляхом отримання грошових коштів за таємне переховування нелегальних мігрантів, та подальше їх переправлення через державний кордон України з Румунією для їх подальшого руху до однієї з країн Європейського Союзу (до Німеччини), у невстановлений слідством день та час прийняв в будинок за невстановленою адресою в м.Одеса у Україні двох нелегальних мігрантів-громадян Іраку: ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні очікували від ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) подальших розпоряджень та вказівок щодо незаконного подальшого їх переправлення через державний кордон України з Румунією для їх подальшого руху до однієї з країн Європейського Союзу (до Німеччини).

В подальшому, у невстановлений слідством день та час, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) особисто придбав квитки та посадив на рейсовий автобус сполученням «Одеса-Київ» двох громадян Іраку: ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), яких у невстановлений слідством день та час зустрів в м. Київ та поселив у приватний будинок, місце знаходження якого органом досудового розслідування не встановлено, де вказані громадяни перебували близько однієї доби.

У подальшому, 15 листопада 2020 року близько 13 години ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), придбав квитки та посадив на рейсовий автобус сполученням «Київ-Львів» цих громадян ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) та та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), які близько 22 години прибули у м.Львів, звідки діяли за вказівками ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), які він надавав їм в ході телефонних розмов, а саме: на таксі поїхали в мотель, який він особисто забронював останнім і інформацію СМС - повідомленням надіслав на мобільні телефони цих громадян про назву, розташування та місце знаходження мотелю, який на даний час органом досудового розслідування не встановлений.

На наступний день, тобто 16 листопада 2020 року близько 11 години громадян ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), особисто при зустрічі в мотелі, назву якого та місце розташування на даний час органом досудового розслідування не встановлено, надав вказівки їхати на автомобілі марки «Skoda», номерний знак якого органом досудового розслідування не встановлено, разом з двома невстановленими органом досудового розслідування особами, які довезли вище вказаних громадян Іраку до невстановленого органом досудового розслідування населеного пункту, де знаходилася автомобільна заправна станція «WOG» та неподалік магазин з вивіскою «Alma», звідки за вказівкою ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на попутному транспорті, а саме: мікроавтобусі марки «Mercedes-Benz», який зупинив доїхали до населеного пункту, який визначив та скинув геолокацію на мобільний телефон ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), де останній зустрівши намагався поселити громадян ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) в готелі, однак адміністратором готелю було відмовлено в їх поселенні, після чого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) вивів громадян ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) з готелю та показав їм жестами та словами напрямок руху до лінії державного кордону України з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію.

Також з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію, вказаних громадян ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) надав їм геодезичні дані, які вислав СМС - повідомленням на їх мобільні телефони з метою забезпечення їх напрямку руху в бік державного кордону України з Румунією.

Однак, у подальшому громадяни Іраку ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) були затримані військовослужбовцями Мукачівського прикордонного 19.11.2020 о 17 годині 30 хвилині на південній околиці населеного пункту Солотвино Тячівського району Закарпатської області (в межах прикордонної смуги) в 100 метрах від лінії державного кордону України з Румунією.

Згідно повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, відомо, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) приїхав разом з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , який являється громадянином Республіки Туреччина, та якому видана посвідка на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_1 від 31.07.2020, яке видане органом 8011, на його автомобілі марки «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_2 , які в подальшому поселилися в одному з готелів в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області, а тому не виключено, що останні діяли за попередньою змовою та в групі.

У зв`язку з чим, 20 листопада 2020 року в період з 10 години 57 хвилини по 11 годину 50 хвилину проведено огляд місця події, а саме: узбіччя проїжджої частини, що розташоване неподалік автомобільної заправочної станції «ОККО», що розташоване в смт.Солотвино по вулиці Спортивна, 98 Тячівського району Закарпатської області. На визначеному місці знаходився автомобіль марки «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_2 , зазначений автомобіль теж було оглянуто і в ході огляду в салоні автомобіля було виявлено дерев`яний предмет схожий на биту, який вилучено, упаковано і опечатано в спеціалізований номерний пакет Головного слідчого управління Національної поліції України №7256399, також було вилучено вище вказаний автомобіль, який поміщено на арешт майданчик Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, що розташований в м.Тячів по вул.Промисловій, 6а Закарпатської області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане ТСЦ 8046, власником автомобіля марки «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, і відповідно до ст.12 КК України правопорушення кваліфікується, як особливо тяжкий злочин.

Вище вказаний огляд та вилучення речей проведено до постановлення слідчим суддею ухвали про надання дозволу на проведення огляду володіння особи, підставами для проведення огляду були достатні дані вважати, що в автомобілілі марки «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_2 , могли знаходитися речі та предмети, які мають пряме відношення до незаконного переправлення громадян ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), через державний кордон України, а саме: мобільні телефони за допомогою яких ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з вказаним особам спілкувався, надавав вказівки та пересилав СМС повідомлення з визначенням геолокації в яку сторону потрібно йти.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, вище вказаний автомобіль 21.11.2020 постановою старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 визнано речовим доказом.
20 листопада 2020 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного ркеєстру досудвоих розслідування під № 0000814 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Тому, в клопотанні слідчий просить накласти арешт, на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час огляду місця події 20.11.2020, який проводився неподалік АЗС «ОККО», що розташоване в смт. Солотвино по вулиці Спортивна, 98 Тячівського району Закарпатської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування, автомобілем марки «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить та яким користувався ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , який являється громадянином Республіки Туреччина, та якому видана посвідка на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_1 від 31.07.2020, яке видане органом 8011.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Оздемір ОСОБА_14 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні відносно клопотання заперечили та стверджують, що слідчим не надано доказів того, що вилучений автомобіль був використаний як засіб чи предмет вчинення злочину, його використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій, а також не надано доказів, що вилучений автомобіль має значення для кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступного.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна .

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не надано доказів, що вимучене майно ( автомобіль) є як засіб чи предмет вчинення злочину, його використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій, не надано доказів, що вилучене майно ( автомобіль) має значення для кримінального провадження. Наявність визначених кримінальним процесуальним законодавством ризиків не підтверджується наявними матеріалами, вони лише формально наведені в клопотання слідчого, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.107, ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого про накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а сасме: автомобіль марки «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить та яким користувався ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , який являється громадянином Республіки Туреччина, та якому видана посвідка на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_1 від 31.07.2020, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1