Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7414/20
Провадження № 1-в/644/726/20
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його.

У своєму клопотанні ОСОБА_4 зазначив, що за вироком суду відбуває покарання в виді трьох років шести місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

Просив застосувати до нього положення Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р., який набрав чинності 01.07.2020 року та змінити строк відбуття призначеного покарання.

Засуджений у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, своєчасно.

Прокурор не заперечував проти розгляду заяви за відсутністю засудженого, що не протирічить положенням ч. 4 ст. 539 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення даного клопотання оскільки санкція ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України, за якою засуджений ОСОБА_4 , відповідно до нового закону змін не зазнала, злочин не віднесено до категорії кримінальних проступків, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 74 КК України підстав для задоволення клопотання засудженого немає.

Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи, доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.2018 року у виді одного року шести місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді трьох років позбавлення волі.

Обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взято під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання враховано з 13.01.2020 року, з моменту обрання міри запобіжного заходу.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року набрав законної сили 16.03.2020 року.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

01.07.2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Частиною 3 статті 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Злочини за вчинення яких засуджено заявника не віднесено до категорії кримінальних проступків, санкція ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України, за якими засуджений ОСОБА_4 , відповідно до нового закону - Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 року, змін не зазнала, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 74 КК України підстав для задоволення клопотання засудженого немає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та начальнику державної установи "Харківська виправна колонія № 43".

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: