Справа №523/557/19
Провадження №1-кп/523/468/20
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 липня 2020 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0005123, внесеного до ЄРДР 10.11.2018 року, за обвинуваченням:

? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шамкір Республіки Азербайджан, азербайджанця за національністю, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не маючого місця реєстрації на території України, перебуваючого на території України з березня 2018 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

? ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шамкір Республіки Азербайджан, азербайджанця за національністю, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не маючого місця реєстрації на території України, перебуваючого та території України з липня 2018 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження та під час судового розгляду останньою за часом ухвалою від 25.05.2020 року підсудним ОСОБА_7 і ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до 23.07.2020 року.

Захисником ОСОБА_4 до суду подано та в судовому засіданні підтримано підсудним ОСОБА_8 письмове клопотання про зміну останнім запобіжного заходу на нічний домашній арешт, мотивуючи його, зокрема, недоведеністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
У свою чергу, прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні подано письмові клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , мотивуючи їх тим, що судовий розгляд ще триває, строк тримання підсудних під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду та сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів), не відпали.
Заслухавши в судовому засідання прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на підтримку внесених клопотань, з`ясувавши позицію підсудного ОСОБА_8 , який підтримав клопотання свого захисника, вислухавши думку захисника ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного.

Статтею 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 зазначеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За обвинувальним актом, підсудним ОСОБА_7 й ОСОБА_8 , кожному, висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групи осіб, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Як встановлено під час судового провадження та слідує з обвинувального акту, незважаючи на притягнення до кримінальної відповідальності підсудних ОСОБА_7 й ОСОБА_8 на території України вперше та на наявність у останніх місць тимчасового проживання в м.Одесі, зазначені особи є громадянами іншої держави Азербайджану, перебувають на території України понад встановлені законодавством строки, не мають місця реєстрації чи постійного проживання на території України, суспільно-корисною працею на час затримання не займались, неодружені й офіційно непрацевлаштовані, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який характеризується застосуванням насилля та підвищеною суспільною небезпечністю.
Наведені обставини у взаємозв`язку з результатами допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , експерта та досліджених наданих стороною обвинувачення письмових доказів, станом на теперішній час в цілому доводять обґрунтованість висунутої підсудним ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підозри, обумовлюють відсутність у останніх міцних соціальних зв`язків в місці їх тимчасового проживання, доводять актуальність раніше встановленого в ході судового розгляду й передбаченого ст.177 КПК України ризику можливості переховування від суду, внаслідок чого жоден із більш м`яких запобіжних заходів до вказаних підсудних не зможе запобігти наведеному ризику та забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків.

Проте, судом вкотре не може бути прийнятим до уваги вкотре наведений прокурором ОСОБА_3 у розглядуваних клопотаннях ризик знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, оскільки означений ризик ані матеріалами цих клопотань, ані будь-якими наданими прокурором в судовому засіданні іншими документами, стороною обвинувачення не доведений та у клопотаннях не конкретизований, оскільки за матеріалами судового провадження та як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, переважна більшість викраденого у потерпілого ОСОБА_9 майна повернуто, та завдану йому матеріальну шкоду відшкодовано підсудними у повному обсязі, але зазначені обставини істотно не впливають на остаточні висновки суду з вирішення по суті клопотань прокурора.
Оцінюючи ж доводи клопотання захисник ОСОБА_4 й позицію захисника ОСОБА_11 щодо зміни підсудним запобіжного заходу на нічний домашній арешт, суд вважає недостатньо обґрунтованими й недоведеними, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими підсудним обставинами і тяжкістю висунутого їм обвинувачення, їх наслідками, підвищеною суспільною небезпечністю та характеризуючими особи підсудних даними, які є громадянами Азербайджану та у контексті ст.3 Розділу ІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та «Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком виїзду», затвердженого Наказом МВС України 20.07.2015 року за №884, зареєстрованого в МЮ України 05.08.2015 року за №944/27389, перебувають на території України понад встановлені законодавством строки, а стороною захисту не наведено переконливих підстав застосування такого м`якого запобіжного заходу до підсудних, що обумовить гарантії їх явки до суду та належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останніх, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги зазначених осіб на їх свободу.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудним ОСОБА_7 й ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тривалість строку тримання їх під вартою, враховуючи незабезпеченість останніх місцем реєстрації чи постійного проживання на території України, суд доходить висновку про необґрунтованість станом на теперішній час заявлених стороною захисту доводів, з огляду на що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означених підсудних не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 у контексті ст.ст.182-183 цього ж Кодексу підлягає частковому задоволенню, із залишенням без задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 .

Втім, виходячи з того, що за ухвалою суду від 24.06.2019 року, при продовження підсудним ОСОБА_7 й ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення підсудними або заставодавцями наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, внаслідок чого підсудні мають бути звільненими з-під варти, на останніх мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 177-178, 183, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, задовольнити частково, а клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу на нічний домашній арешт, - залишити без задоволення.

Продовжити на час подальшого судового провадження застосування до підсудних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», кожному, строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2020 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 24.06.2019 року (кожному по сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), покласти на кожного з підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілим, свідком та експертами в даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що якщо кожний з них, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 20.09.2020 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного суду України №4-рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

С у д д я: ОСОБА_1