Справа №489/5917/20
Провадження №1-кс/489/14/21
УХВАЛА
іменем України

12 січня 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,
встановив:

25 листопада 2020 року представник заявника звернувся до суду із скаргою, якою просив зобов`язати начальника СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області надати адвокату ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження №0003858 від 17.06.2016 року ОСОБА_5 та самі матеріали провадження для ознайомлення, оскільки на зазначене клопотання виконуючим обов`язки начальника СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області було відмовлено з підстав того що від ОСОБА_4 заява щодо залучення його в якості потерпілого не надходила.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав лише в частині зобовязання надати матеріали для ознайомлення, оскільки постанову про закриття провадження йому надано.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення слідчого, дізнавача, як закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

На клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про надання матеріалів кримінального провадження №0003858 для ознайомлення, Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області повідомлено, що надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення не виявляється можливим у зв`язку з тим, що від ОСОБА_4 заява щодо залучення його в якості потерпілого не надходила.

Зокрема, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що із заявою від 18.07.2016 року з проханням прийняти міри до громадянина ОСОБА_6 , який наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження, до відділу поліції зверталась ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0003858 від 19.07.2016 року, враховуючи що заявником у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , а заява про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілого відсутня, суддя прийшов до висновку, що на момент подання клопотання від 14.08.2020 про надання можливості ознайомитись із матеріалами справи №0003858 ОСОБА_4 не набув прав потерпілого у даному кримінальному провадженні, відповідно вимоги скарги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя