ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/352/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , представників ТОВ «Дарбудсистем» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника ТОВ «Оптимабудсервіс» ОСОБА_6 розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000239 від 03.12.2018 р. за ст. 356, ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
27.01.2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000239, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на: об`єкти незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :90:291:0007 із забороною проведення будь-яких будівельних робіт, відчуження, розпорядження та користування.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000239, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що завідомо підроблений лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради № 717/0/12/27-14 від 27.01.2014 невстановленими особами використано як підставу для внесення коригування в проектну документацію та отримання дозвільних документів на зведення трьох житлових будинків на перетині вул. Ревуцького та Вишняківської у Дарницькому районі міста Києва.

Так, на підставі рішення Київської міської ради № 122/122 від 28.08.2008 та договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 17.03.2009 року ТОВ «Оптимабудсервіс» продано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :90:291:0007 для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного комплексу з підземними та наземними паркінгами на перетині вулиць Ревуцького та Вишняківської у Дарницькому районі м. Києва. В подальшому, 05.08.2018 між ТОВ «Оптимабудсервіс» та ТОВ «Дарбудсистем» укладено договір про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій). Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві № 10/26-34/1001/09 від 10.01.2020 встановлено, що ДАБІ України видала замовнику будівництва - ТОВ «Оптимабудсервіс» дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво торговельно-офісного комплексу з підземними та наземними паркінгами на перетині вулиць Ревуцького та Вишняківської в Дарницькому районі м. Києва». Моніторингом Інтернет ресурсу Lun.ua встановлено, що на вказаній земельній ділянці проводиться будівництво трьох житлових будинків. Будівництво житлового комплексу «Ревуцький» на земельній ділянці площею 2,3701 га (кадастровий номер :90:291:0007) за адресою: перетин вул. Ревуцького та Вишняківської у Дарницькому районі міста Києва не відповідає дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ64 від 05.11.2013 та вимогам містобудівельних умов та обмежень № 17208/0/18-1/009-12 від 25.12.2012. Об`єкти досліджень, які фактично будуються на земельній ділянці загальною площею 2,3701 га (кадастровий номер 800000000:90:291:0007) не відповідають класифікації та функціональному призначенню об`єкта, що зазначений в проектній документації.

В ході допиту директора ТОВ «Дарбудсистем» встановлено, що останній отримував технічні умови на коригування проектної документації, подавав завдання на проектування та подавав до ДАБІ декларацію про зміни в наданому дозволі на будівництво в тому числі з листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради № 717/0/12/27-14 від 27.01.2014, виданого ТОВ «Оптімабудсервіс» на звернення до дозвільного центру № 01005-09 від 20.01.2014.

Згідно вказаного листа Департаменту містобудування ТОВ «Оптімабудсервіс» може використовувати раніше надані вихідні дані на забудову земельної ділянки на перетині АДРЕСА_1 для завершення будівництва та коригування проектної документації торговельно-офісного комплексу з паркінгами з включення до складу комплексу житлової функції, згідно з техніко-економічними показниками містобудівного розрахунку розробленого ТОВ «Терра Проджект» від 15.01.2014. Листом від 22.01.2021 № 055-614 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради повідомив, що ТОВ «Оптимабудсервіс» за роз`ясненнями щодо можливості використання раніше наданих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки не зверталась. Зміни до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 25.12.2012 № 17108/0/18-1/009-12 не вносились. Зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається, що ТОВ «Дарбудсистем» є замовником вищевказаного будівництва. Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 від 09.11.2020 об`єкти незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером 800000000:90:291:0007 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000239 від 03.12.2018. Прокурор просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речового доказу. Крім того, зазначає, що об`єкти незавершеного будівництва на земельній ділянці за кадастровим номером 800000000:90:291:0007 можуть бути використані невстановленими особами для продовження будівельних робіт без відповідних дозвільних документів, тому виникла необхідність у накладенні арешту саме із забороною проведення будь-яких будівельних робіт, відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Статтями 5, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві № 10/26-34/1001/09 від 10.01.2020 встановлено, що ДАБІ України видала замовнику будівництва - ТОВ «Оптимабудсервіс» дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво торговельно-офісного комплексу з підземними та наземними паркінгами на перетині вулиць Ревуцького та Вишняківської в Дарницькому районі м. Києва». Моніторингом Інтернет ресурсу Lun.ua встановлено, що на вказаній земельній ділянці проводиться будівництво трьох житлових будинків.

Разом із цим, прокурор в судовому засіданні повідомив, що згідно листа від 22.01.2021 № 055-614 Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради ТОВ «Оптимабудсервіс» за роз`ясненнями щодо можливості використання раніше наданих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки не зверталась. Зміни до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 25.12.2012 № 17108/0/18-1/009-12 не вносились.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представники ТОВ «Дарбудсистем» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник ТОВ «Оптимабудсервіс» ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості передачі та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, беручи до уваги те, що воно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідною постановою від 09.11.2020 року, а також з метою запобігання подальшому відчуженню такого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво житлових будинків, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим :90:291:0007 із забороною проведення будь-яких будівельних робіт, відчуження, розпорядження та користування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000239 від 03.12.2018 р. за ст. 356, ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти незавершеного будівництва житлових будинків, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим :90:291:0007 із забороною проведення будь-яких будівельних робіт, відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1