Код суду 233 Справа № 233/3485/20
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровське Донецької області, громадянки України, з середньо спеціальної освітою, не працюючої, працездатної, розлученої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У період часу з початку травня 2014 року, точної дати не встановлено, по 11 травня 2014 року, під час перебування бойовиків самопроголошеної «донецької народної республіки» (далі «днр») у м. Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_5 приймала активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави «днр» (була призначена членом дільничної виборчої комісії), тобто вчинила дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
10 квітня 2014 року, так званою радою самопроголошеної «донецької народної республіки», утвореної 07 квітня 2014 року у м. Донецьку, одним з основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, яка у відповідності до ст.1 п.16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, з метою утворення у межах території Донецької області держави - «донецька народна республіка», в порушення ст. ст. 1,2,5,8, ч. 2. ст. 19, ст. 73, п. 3 ч. 1 ст. 85, п.п. 13, 18, 20 ч.1 ст.92, ст.ст. 132,133 Конституції України, був оголошений референдум, який був проведений представниками зазначеної терористичної організації на території Донецької області 11 травня 2014 року та на вирішення якого було поставлено питання «Чи підтримуєте Ви Акт про Державну самостійність донецької народної республіки?»; тобто питання щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
Разом з тим, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Згідно вимог ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст.ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій країни ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх сторичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Порядок проведення всеукраїнського референдуму регламентований Законом України «Про всеукраїнський референдум», положеннями ч. 4 ст. 14 котрого визначено, що виключно Верховна Рада України призначає ратифікаційний референдум щодо зміни меж території України.
В квітні травні 2014 року, точної дати та часу не встановлено, у приміщенні Костянтинівської міської ради, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, будинок 260, було утворено так звану «територіальну виборчу комісію» з організації та проведення незаконного референдуму, до складу якої увійшли особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. З вказаного періоду часу представниками зазначеної ініціативної групи здійснювався набір бажаючих для участі у роботі дільничних комісій та формуванні їх складу та подальша координація їх діяльності.
08 - 09 травня 2014 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 зателефонувала голова «дільничної виборчої комісії», відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та запропонувала взяти участь у так званому «референдумі» в якості члена «дільничної виборчої комісії», яка мала розташовуватись в приміщенні спортивного залу Костянтинівського індустріального технікуму за адресою: м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 168, на що ОСОБА_5 надала свою добровільну згоду.
11 травня 2014 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , прибула до Костянтинівського індустріального технікуму, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд.168, для участі в так званому «референдумі». В період часу з 07 години 45 хвилин до 08 години 00 хвилин, голова «дільничної виборчої комісії», відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, провела інструктаж ОСОБА_5 та іншим членам комісії та особисто роздала списки виборців.
11 травня 2014 року в період часу з 08 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Костянтинівського індустріального технікуму за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд.168, діючи умисно, за попередньою змовою із головою так званої «дільничної виборчої комісії» та іншими особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, прийняла активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави «днр», а саме: виконувала функції члена дільничної виборчої комісії, здійснювала звірку паспортних даних виборців з даними у списках виборців, видавала їм бюлетені для голосування, збирала підписи за їх отримання, здійснювала їх реєстрацію.
Після цього, цього ж дня приблизно о 14 годині 00 хвилин, бюлетені та інші документи, що підтверджували факт проведення так званого « референдуму» з вирішення питання про підтримку «акта про проголошення державної самостійності «донецької народної республіки» невідомими особами були вивезені з приміщення Костянтинівського індустріального техніку для подальшого використання у наступному проголошені створення на території України так званої самостійної суверенної держави «днр».
Таким чином, своїми умисними діями, вчиненими з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 110 КК України.
30 липня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державної прикордонної служби України прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , якому, на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України, надані повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженніта обвинуваченою ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання, звільнивши її від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Взятий на себе обов`язок обвинувачена повинна виконати протягом двох місяців з моменту затвердження угоди про визнання винуватості судом.
Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.110 КК України в обсязі висунутого обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд, провівши опитування обвинуваченої ОСОБА_5 , з`ясувавши думку захисника ОСОБА_4 та вивчивши надані прокурором матеріали з кримінального провадження, переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.110 КК України, тобто вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, за яким належить призначити їй, узгоджену сторонами угоди, міру покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зі звільненням останньої від відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.
Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б, відповідно до ст.67 КК України, обтяжували би покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відомості про процесуальні витрати і речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному првоадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 474- 475 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України та призначити їй, узгоджене сторонами угоди, покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного судучерез Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1