Справа № 159/4878/20
Провадження № 1-кп/159/102/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 200 300 000 004 34 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РКНОПП НОМЕР_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , гр. України, не працюючого, одруженого, має на утриманні 2 х осіб, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 о 10 год. 10 хв. 18.06.20 р., всупереч вимог Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючи вантажним автомобілем марки «DAF», р. н. НОМЕР_3 , із напівпричіпом марки «SCHMITZ», р. н. НОМЕР_4 , рухаючись у м. Ковелі Волинської області по вул. Варшавській зі сторони м. Києва, по а/д сполученням Київ Ковель Ягодин у напрямку м. Любомля Волинської області, поблизу буд. № 24, виявивши безпечність та неуважність під час руху, при виконанні маневру повороту праворуч на вул. Відродження у м. Ковелі Волинської області, при виявленні небезпеки для руху, маючи об`єктивну можливість її виявити у вигляді велосипедиста потерпілого ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку у сторону м. Любомля Волинської області, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив виконувати маневр повороту праворуч, не надавши перевагу у русі велосипедисту, в результаті чого допустив зіткнення правою боковою частиною автомобіля із лівою стороною велосипеда під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , який від отриманих травм помер на місці пригоди. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди (далі - ДТП) велосипедист - потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово медичного експерта № 121 від 24.07.20 р., отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла, закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа 1 10 по передньо аксілярній та 1 10 по середньо - лопаточній лініях, зліва 1 10 по задньо аксілярній лінії з розривами тканини легень та двобічним гемотораксом, закритої тупої травми живота з множинними розривами печінки та гемоперитонеумом, множинних саден обличчя, волосистої частини голови, множинних полосовидних саден грудної клітки, які утворились від дії тупих твердих предметів, від здавлення тіла нижніми частинами кузова автомобіля та покриття дороги, в час, вказаний у постанові, і за ступенем тяжкості стосовно живої особи, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми тіла: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа та зліва з розривами тканини обох легень та з двобічним гемотораксом; закритої тупої травми живота з множинними розривами печінки і гемоперитонеумом та з розвитком шоку. У прямому причиновому зв`язку з виникненням вище вказаної ДТП і наслідками, що настали, стало грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_5 як водієм Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1 306 від 10.10.01 р. (зі змінами та доповненнями), а саме:
- п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильним розміщенням та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- 16.2 - на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Своїми необережними діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, суду показав, що, дійсно, о 10 год. 18.06.20 р. він, керуючи вантажним автомобілем марки «DAF», із напівпричіпом, рухаючись у м. Ковелі Волинської області по вул. Варшавській зі сторони м. Києва, по а/д сполученням Київ Ковель Ягодин у напрямку м. Любомля Волинської області, та при виконанні маневру повороту праворуч на вул. Відродження у м. Ковелі Волинської області, з необережності наїхав на велосипедиста потерпілого ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку. Він відразу зупинився та попросив викликати швидку меддопомогу, так як побачив тяжкість травм потерпілого ОСОБА_7 , наслідок виявився смертельним. У скоєному щиро розкаюється, обставин, викладених у обвинувальному акті та доказів, що зібрані органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, не оспорює. Прохає його суворо не карати. Зазначає, що він контактував з родиною померлого та надавав необхідну допомогу. Усвідомлює непоправність втрати потерпілого та шкодує про вчинене. Він має освіту у технічній сфері та водійством заробляє на утримання своєї сім`ї, у складі якої малолітня дитина та непрацездатна дружина, яка, крім того, навчається у вузі на платній основі; це надасть йому змогу надавати відшкодування потерпілому.
Прокурор заявив про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Учасники судового засідання, кожен зокрема, не заперечили.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми. З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі. Обвинувачений визнає усі докази, що є у справі, у скоєному щиро розкаюється.

Крім того винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується іншими доказами, що зібрані органом досудового розслідування.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

Суд згідно із ст. 65 КК України призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, що є тяжким; обставини його вчинення та наслідки від його вчинення - смерть особи; дані про особу винуватого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.

Так суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді детально та повно і послідовно розповів про всі обставини вчинення ним вище зазначеного злочину; зазначив у суді відкрито про своє щире каяття та про намір у подальшому подібного не вчиняти.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю реєстрації місця проживання, не працює та не має доходу, але має двох утриманців, є працездатного віку, раніше він не притягався до кримінальної відповідальності, стан його здоров`я, думку потерпілого, який попередньо подав заяву про те, що до обвинуваченого, який частково відшкодував збитки у справі, будь - яких претензій не має та просить його не карати, що свідчить про те, що ця особа не настоює на суворому покаранні обвинуваченого та простила його попри незворотні наслідки злочину. Про таку ж свою позицію потерпілий підтвердив і у судовому засіданні; просить не позбавляти обвинуваченого волі та не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на доводи, наведені учасниками справи уу судовому засіданні.

Суд також враховує поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчинення злочину, а саме: те, що він, залишившись на місці ДТП, вжив заходів до забезпечення надання потерпілому швидкої меддопомоги; у подальшому не уникав контактування із потерпілим у справі та частково відшкодував останньому збитки, що пов`язані з наслідками його протиправних діянь; його належну процесуальну поведінку. Тому суд прийшов до переконання, що обвинувачений глибоко усвідомив протиправність своїх дій та у скоєному розкаявся щиро.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства із застосуванням іспитового строку. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає. Обвинуваченому слід обрати покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк, що наближений до мінімального, визначеного санкцією цієї норми права, але із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та із встановленням іспитового строку на термін, що наближений до максимального 2 роки, 06 міс. з огляду на те, що на протязі року до вчинення ДТП він, згідно з даними бази АРМОР, вчинив два адмінправопорушення, порушивши саме ПДР України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того суд дійшов висновку про недоцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так як у обвинуваченого на утриманні двоє непрацездатних осіб та потерпілий просить такого додаткового покарання на обвинуваченого не покладати з огляду на те, що керуванням транспортним засобом той зможе забезпечити у подальшому отримання певного доходу.

Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, знявши з них арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді.

Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 5 КК України, суд

У Х В А Л И В:
обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки, 06 (шість) місяців не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на доход держави процесуальні витрати у справі за проведення експертиз, а саме:

- 2 615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн, 04 коп. за проведення експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП (висновок № 8 389 від 16.07.20 р.);

- 3 922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн, 80 коп. за проведення судової інженерно технічної експертизи (висновок № 407 від 21.08.20 р.);

Речові докази по справі:

- велосипед вітчизняний чорного кольору марки «Dulls», що визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 18.06.20 р., - повернути потерпілому повернути потерпілому ОСОБА_4 ;
- автомобіль марки «DAF», р. н. НОМЕР_3 , напівпричіп марки «SCHMITZ», р. н. НОМЕР_4 ,що визнані речовим доказом та приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 18.06.20 р., - власникові ОСОБА_8 , знявши з цього майна арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 25.06.20 р..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1