У Х В А Л А
Іменем України

Справа №377/733/20

Провадження №1-кп/377/11/21

01 лютого 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої- судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника адвоката ОСОБА_5 ;
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 08 грудня 2020 року за № 0000227 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноводська, Туркменістан, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.02.2002 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-07.08.2002 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.1 ст. 122, ч.1ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
-01.02.2007 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців;
-05.07.2010 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-28.11.2013 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень;
-15.05.2014 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст. 307, ч.1,2 ст. 69, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 дні;
-ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2016 року звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 15.05.2014 року, умовно достроково на 1 рік 3 місяці 6 днів,-

У С Т А Н О В И В:
25 січня 2021 року до суду надійшов від Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками підозрюваного та його захисника про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Ухвалою судді від 25 січня 2021 року призначено у кримінальному провадженні підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, проводити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та викликати для допиту в судове засідання потерпілого ОСОБА_6 та свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потерпілий, обвинувачений та захисник проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, проведення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та виклику в судове засідання потерпілого, а також свідків сторони обвинувачення не заперечували.
Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, судом не встановлено.
Кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України підсудне Славутицькому міському суду Київської області.
За таких обставин, суд, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України, вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, що надійшов до суду.
Підстав для здійснення судового розгляду колегіально судом у складі трьох професійних суддів немає.
Підстав для здійснення судового розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.2 ст.27 КПК України судом не встановлено, тому судовий розгляд кримінального провадження необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та клопотання прокурора про допит свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 314-1 КПК України на підставі п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вважає за необхідне доручити Славутицькому міському сектору філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області скласти досудову доповідь щодо особи обвинуваченого та подати її до суду.
Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.
До суду також подано клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000227 від 08.12.2020 року, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням обвинуваченого в умовах Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».
Клопотання обґрунтоване тим, що 10 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області у кримінальному провадженні №377/733/20 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» по 05.02.2021 року. Ризики, передбачені п.1, п.3, п.5, ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, а також просить не визначати розмір застави при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою.
Обговоривши клопотання прокурора в підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку прокурора, яка просила задовольнити клопотання про продовження запобіжного заходу, думку потерпілого, захисника і обвинуваченого, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що відсутні ризики того, що ОСОБА_4 буде незаконно впливати на потерпілого та свідків і переховуватися від суду, та просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд дійшов наступного висновку.
У кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08 грудня 2020 року за № 0000227, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 10 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 08.12.2020 року по 05.02.2021 року з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
За змістом ч.2 ст. 177, ст.197 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, у тому числі і у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Питання про продовження запобіжного заходу вирішується під час проведення підготовчого судового засідання, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу на даній стадії вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні прокурора мотивована тим, що обвинувачений ОСОБА_4 без продовження йому строку тримання під вартою буде переховуватися від суду, оскільки усвідомлює, що інкримінований йому злочин є тяжким, та у разі визнання його винуватим судом, тягне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; буде незаконно впливати на потерпілого, який є його братом, та свідків, зокрема його матір, яка є свідком, а також інших свідків у кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів. Обставини, які підтверджують наявність зазначених ризиків, виключають можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, оскільки вказаний ризик є значним та не зменшився. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки санкція, зокрема ч.1 ст.121 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 178 КПК України. При оцінці даного ризику, судом враховуються конкретні обставини вчинення злочину, поставленого у вину обвинуваченому, а також існування реальної можливості переховування від суду, враховуючи ситуацію, яка існує в державі, у тому числі і ту, яка викликана зовнішнім втручанням іншої держави. Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
Суд погоджується також з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на потерпілого, який є його братом, свідка, яка є його матір`ю, та інших свідків у справі, що є цілком реальним. Як вбачається з доданої до клопотання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2020 року за №236198015, право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності у рівних частках: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що свідчить про спільне проживання в одному житлі обвинуваченого разом з потерпілим та свідком, а тому і ризик можливості незаконного впливу є досить суттєвим і високим.
Також судом визнається доведений прокурором ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, у тому числі і тяжких. Тому ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення є високим.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд бере до уваги, що будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які знайшли своє підтвердження під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлено, а також враховує тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, його суспільну небезпечність. Відомостей щодо неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі і за станом здоров`я, матеріали кримінального провадження не містять. Тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .
Виходячи з викладеного, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, характер злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п. 1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, на застосуванні якого наполягали потерпілий, обвинувачений та захисник, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам у зв`язку із його недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин, тому до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи про наявність ризиків, передбачених п. 1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, ґрунтуються на практиці Європейського суду з прав людини, сформульованої у контексті оцінки ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, зокрема у рішеннях «Панченко проти Росії», заява № 45100/98, п. 106, від 08.02.2005 року та «Летельє проти Франції», п.43, від 26.06.1991 року.
Виходячи з наведеного доводи потерпілого, обвинуваченого та захисника слід визнати необґрунтованими, оскільки ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які вказані прокурором, продовжують існувати і виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що є злочином, вчиненим із застосуванням насильства, та дає можливість при застосуванні запобіжного заходу не визначати розміру застави.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 28 березня 2021 року без визначення застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314 316 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Підготовче провадження закінчити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у залі Славутицького міського суду Київської області № 1 на 10 лютого 2021 року об 11 годині 30 хвилин.
Викликати в судове засідання: прокурора, уповноваженого на участь у кримінальному провадженні; потерпілого; захисника; забезпечити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» доставку обвинуваченого до суду; свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 28 березня 2021 року з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення застави.
Про час і місце розгляду кримінального провадження повідомити Славутицький міський сектор філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.
Доручити Славутицькому міському сектору філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області скласти досудову доповідь щодо особи ОСОБА_4 , та подати її до суду в строк до 10 лютого 2021 року.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому та прокурору .
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом семи днів з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1