Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/748/20
Провадження № 1-кс/499/238/20
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2020 року смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду, на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000163, клопотання слідчого Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , (далі також підозрюваний, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червонознам`янка, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України (далі також КК),
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 22.08.2020 року у денний час, ОСОБА_5 перебував на пасовищі, яке розташоване поблизу с. Знам`янка, Іванівського району Одеської області, де випасав худобу.
В цей же день, приблизно о 17:40 години, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 побачив на пасовищі раніше знайомого мешканця с. Знам`янка, малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та використовуючи малозначний привід розпочав з ним розмову.
Під час зазначеної бесіди у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті оральним способом з малолітнім ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 усвідомлюючи свою явну фізичну перевагу над потерпілим, завідомо знаючи про те, що останній є малолітньою особою, уразливість його психіки та нездатність чинити опір дорослій людині, погрожуючи застосуванням фізичної сили, враховуючи про цьому те, що вони знаходяться у безлюдному місці, що виключає факт появи сторонніх осіб, які можуть надати допомогу ОСОБА_7 , запропонував останньому вступити з ним в статевий контакт, шляхом орального задоволення статевої пристрасті ОСОБА_5 , на що отримав відмову.
З метою реалізації своїх злочинних намірів, придушення опору потерпілого та демонстрації своєї фізичної переваги, ОСОБА_5 наніс потерпілому три удари долонею руки в область обличчя, тим самим подавивши психологічну здатність до опору та вступив з ним у статевий акт, шляхом оральним проникненням в тіло ОСОБА_7 , а саме ротову порожнину, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілого.
Отримавши статеве задоволення та продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на насильницьке задоволення статевої пристрасті в неприродній спосіб з малолітнім ОСОБА_7 , використовуючи свою фізичну перевагу, всупереч волі малолітнього, зняв одяг та нижню білизну останнього після чого та ввів статевий член в анальний отвір потерпілого, тобто шляхом використання геніталій анальним способом проник в тіло останнього, спричинив тим самим ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді тріщин та гематоми анального отвору. При цьому, своє дії ОСОБА_5 супроводжував погрозами у словесній формі фізичною розправою над потерпілим.
Під час зазначеного статевого акту, ОСОБА_5 помітив кров`яні виділення з анального отвору потерпілого та побоюючись бути викритим, припинив свої дії.
З метою приховання своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 повторно пригрозив потерпілому фізичною розправою та наказав останньому йти додому пообіцявши при цьому, у разі мовчання, заохотити матеріально, шляхом купівлі гаджету.
Необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий, аргументував тим, що підозрюваний скоїв тяжке кримінальне правопорушення, у нього відсутнє постійне місце роботи, він має негативну репутацію серед жителів села, що на його думку свідчить про можливі спроби з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, знищувати, сховувати або спотворювати будь-які речі, які мають істотне значення, незаконно впливати на свідків й потерпілого, вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання та просили продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, зазначених у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні, кожен окремо, заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтвердив відповідність обставин зазначених у клопотанні за яких йому пред`явлено підозру фактичному перебігу подій.
23 серпня 2020 року відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000163, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК.
26 серпня 2020 року особі повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 152 КК.
За характеристикою виданою виконкомом Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області 26 серпня 2020 року, особа проживає у селі Знам`янка, Іванівського району, Одеської області, закінчив 7 класів Знам`янської ЗОШ. Після закінчення навчання офіційно не працював, працює по найму, конфліктний, схильний до вчинення протиправних дій.
Особа на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.152 КК України, причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінальному правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, питання про правильність кваліфікації вчиненого правопорушення на даній стадії слідчим суддею вирішуватися не може, оскільки це є прерогативою суду під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ризики слідчий обґрунтовує наступними обставинами.

- у підозрюваного відсутні, стійкі соціальні зв`язки, дана особа на утриманні малолітніх дітей не має, що дає можливість переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду;

- підозрюваний може впливати на потерпілого та його родину, а також свідків даного кримінального провадження;

- підозрюваний є повнолітньою, самостійною особою, яка має власні засоби для існування, що дає йому можливість покинути постійне місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, що підтверджується наданими слідчим матеріалами.

Зважаючи, що матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ст.152 ч.4 КК України, наявні ризики, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Ч.3 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання надано матеріали, які є достатніми для переконання, що заявлені при продовженні строку запобіжного заходу ризики не зменшились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що існують всі передбачені Законом підстави для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . У зв`язку з цим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючисьст.ст.177,183,193-194,196-199 КПК України, слідчий суддя ПОСТАНОВИВ :
Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 152 КК України - задовольнити.
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 діб , тобто до 15 січня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

СуддяОСОБА_1