Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/70/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2021 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2020 року, якою клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, безробітного, інваліда ІІІ групи, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, по теперішньому кримінальному провадженні: 11 квітня 2017 року вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців,

залишено без задоволення.

ВСТАНОВИЛА:

До місцевого суду із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_7 .

Судом, за наслідками розгляду клопотання засудженого, постановлено відмовити у його задоволенні.

Мотивами постановленого судового рішення є наступне.

Засуджений, дійсно, під час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, спостерігаються позитивні тенденції до його виправлення й перевиховання, разом із тим не завжди додержується вимог режиму відбування покарання, процес його виправлення та перевиховання є нестабільним та непослідовним. Наразі поведінка засудженого ОСОБА_7 не засвідчує виправлення та перевиховання останнього, вона не є позитивним прикладом для інших засуджених.

Із судовим рішенням не погоджується й оскаржує його в апеляційному порядку засуджений ОСОБА_7 , який в апеляційній скарзі просить, ретельно дослідивши його особову справу, застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України, звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Накладені на нього стягнення погашені.

Має незадовільний стан здоров`я, неодноразово проходив лікування в умовах установ, знову призначене лікування.

За час відбування покарання він розкаявся та визнає неправильність його діянь у минулому.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбуванням ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Як встановлено матеріалами клопотання, ОСОБА_7 наразі відбуває покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців.

В місцях позбавлення волі перебуває з 18 березня 2017 року. За час перебування в Миколаївському СІЗО порушень встановленого режиму відбування покарання не допускав. Заохочень не мав.
З 04 серпня 2017 року відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)». За час відбування покарання в установі допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи - отримав одну догану та одну сувору догану. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку.
З 22 грудня 2018 року по 19 лютого 2019 року перебував на лікуванні в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10) Херсонської області. За час відбування покарання в установі порушень встановленого режиму відбування не допускав. Заохочень не мав.
З 15 серпня 2019 року по 21 вересня 2019 року перебував на лікуванні в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81) Вінницької області. За час відбування покарання в установі порушень встановленого режиму відбування не допускав. Заохочень не мав.
З 13 квітня 2020 року по 15 серпня 2020 року перебував на лікуванні в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89) м. Дніпро. За час відбування покарання в установі порушень встановленого режиму відбування не допускав. Заохочень не мав.
Адекватно реагує на критику на свою адресу.
Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
До робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, приймав активну участь в ремонтних роботах на відділенні соціально-психологічної служби, щодо покращення житлово-побутових умов та прилеглої території, залучається до двох годинних безоплатних робіт вказаних адміністрацією установи на виробництві та на території житлової зони, відпрацював 106 годин.
Двічі заохочений правами начальника відділення, за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», а саме закінчив Кропивницький навчальний центр № 6 та здобув професію «Верстатник широкого профілю 2 розряд»
Відтак, колегія суддів вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 , дійсно, наявна позитивна тенденція, що безумовно свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення.

Однак, колегія суддів зауважує й на наступне.

При оцінці поведінки засудженого, береться до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й, крім того, - активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення до роботи, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Зауважується, що хоч стягнення, накладені на засудженого за порушення умов відбування покарання, й погашені, проте факт їх наявності не характеризує поведінку засудженого як взірцеву.

Крім того, як йшлося вище, вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, слід ретельно вивчати дані про особу засудженого.
Як встановлено матеріалами клопотання, 25 квітня 2019 року комісією установи виконання покарань розглянуто питання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, проте відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, 30 січня 2020 року комісією установи виконання покарань розглянуто питання про застосування щодо засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України та звільнення від відбування покарання умовно-достроково, однак відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
ОСОБА_7 засуджений за вчинення тяжкого умисного корисливого насильницького злочину; раніше багаторазово, чотири рази, судимий, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема й тяжких.

Засуджений ОСОБА_7 , у минулому, двічі будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, не виправдовував виказаної до нього довіри, вчиняв нові злочини будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, під час іспитового строку.

Вказане свідчить про те, що засуджений принципово не бажає соціюватись у суспільстві, стати на шлях виправлення та перевиховання.

Зважаючи на вказані обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що поведінка засудженого не засвідчує повного його виправлення та перевиховання, й протягом усього періоду відбування покарання як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час ще не довів свого виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення засудженого у даному випадку колегією суддів не визнається правильним і доцільним.
Слід вказати, зазначені вище обставини правильно оцінені судом першої інстанції при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин, колегія суддів не убачає підстав до скасування оскаржуваної засудженим ухвали суду першої інстанції та вважає цю ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2020 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення стосовно нього умовно-дострокового звільнення залишено без задоволення, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4