ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2852/20 Справа № 191/4973/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000757 від 08 травня 2016 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, що становить 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначено покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання за ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за цими злочинами.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 11457 грн. 65 коп., та моральну шкоду в сумі 2000 грн..

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України, за наступних обставин.

07 травня 2016 року, близько 23.40 год. між ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_9 , з іншої сторони, які перебували біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 травня 2016 року, близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля під`їзду будинку № 10 по вул. Ковпака в м. Синельникове Дніпропетровської області, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив лівою рукою за волосся на потиличній частині голови ОСОБА_9 , після чого відтягнув її на ділянку асфальту біля під`їзду, повалив на землю, після чого тримаючи ОСОБА_9 за волосся став наносити їй численні удари кулаком правої руки по потиличній частині голови справа, а ногами по тулубу, нижнім кінцівкам, спричинивши тілесні ушкодження:

- синці на передній поверхні лівої гомілки та передньої внутрішньої поверхні правого суглобу.

- згідно представленої медичної документації, відомо що: в період часу з 08.05.2016 р. по 17.05.2016 р. ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку (крововилив потиличної області справа. Забиття правої половини грудної клітини. Забиття (крововиливи) лівого колінного та правого ліктьового суглобів».

На момент обстеження, вище вказані тілесні пошкодження ділянки голови, у своїй сукупності та за своїм характером відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.

Синці лівого колінного та правого ліктьових суглобів відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, 07 травня 2016 року, близько 24.00 год. між ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_10 , з іншої сторони, які перебували в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_11 виник злочинний умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 травня 2016 року, близько 24 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив руками за верхній одяг ОСОБА_10 , після чого скинув її на східці сходової площадки, після чого став наносити ОСОБА_10 численні удари кулаком руки та ногами по тулубу, нижнім кінцівкам, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді:

- численних смуго подібних переривчастих саден шкіри внутрішньої поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, синця тильної поверхні правої кисті в проекції 11-1V п`ясткових кісток, численних смуго подібних переривчастих саден шкіри долонної поверхні лівої кисті в області гіпотнора; численних дрібних саден шкіри передньої поверхні правого колінного суглобу.

Всі вище зазначені тілесні пошкодження як кожне окремо, так і в своїй сукупності відповідають категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та визнати його невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдати, у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставин кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального законом.

Апелянт вказує, що в матеріалах кримінального провадження не міститься доказів, які б доводили його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що він зазнав нападу та насильства з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_9 біля будинку № 10 по вул. Ковпака в м. Синельникове Дніпропетровської області протиправні дії останніх були тривалими та супроводжувалися нанесенням тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_12 , металевим предметом, яке він сприймав як холодну зброю.
При цьому апелянтом наголошується на тому, що йому та ОСОБА_12 також були спричинені тілесні ушкодження легкої тяжкості, а він в свою чергу намагався захистити від побиття ОСОБА_12 шляхом блокування ударів своїм тілом.

На переконання ОСОБА_7 суд повинен був застосувати ст. 36 КК України, оскільки він обороняючись від протиправного насильства, перебував у стані необхідної оборони і застосоване ним насильство щодо потерпілих, не було перевищенням меж необхідної оборони.

Стосовно висновків суду, то на переконання апелянта, вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки з показів ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 вбачається, що дії ОСОБА_7 не були умисними, а мало місце необхідна оборона, вчинена з метою захисту його життя та здоров`я від протиправних дій потерпілих, при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Під час судового розгляду, як вказано в апеляції, не було встановлено наявність у момент заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень стану сильного душевного хвилювання ОСОБА_7 та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, внаслідок чого ОСОБА_7 не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали на апеляційну скаргу заперечення, в яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну, а вирок суду - без змін, як законний та обґрунтований.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати та визнати ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдати, у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.

В якості доводів поданої апеляційної скарги посилається на те, що судове рішення щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, оскільки винесене незаконним складом суду.

За твердженням захисник у даній справі законним визначеним складом суду є суддя ОСОБА_14 , а розгляд справи під головуванням судді ОСОБА_1 , є неправомірним, що тягне за собою унеможливлення прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні.

В решті доводи апеляційної скарги захисника аналогічні з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляційні скарги підтримали, прокурора та потерпілих, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте обставини своєї присутності на місці вчинення злочину та конфлікту з потерпілими 07 травня 2016 року не заперечував;

- показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вказали на їх побиття ОСОБА_7 за обставин, встановлених судом;

- свідка ОСОБА_15 , який вказав на те, що був очевидцем бійки 07 травня 2016 року та бачив як ОСОБА_7 бив потерпілих;

- свідка ОСОБА_13 , яка засвідчила наявність конфлікту з потерпілими 07 травня 2016 року, зокрема факт її присутності разом з обвинуваченим та потерпілими за місцем вчинення злочину;

- довідкою КЗ Синельниківської ЦРЛ Дніпропетровської обласної ради про те, що 08.05.2016 року о 02.50 каретою швидкої допомоги на прийомний покій була доставлена ОСОБА_9 з забоєм потиличної області голови справа, з забоєм грудної клітини справа (а.с.9 Т.2);

- протоколом огляду місця події від 08.05.2016 року з план - схемою та фото, відповідно до якого місцем огляду був майданчик навпроти входу до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Вказаний майданчик квадратної форми з бетонним покриттям. Прямо від вхідних дверей під`їзду на відстані одного метру виявлено сліди рідини бурого кольору, округлої форми, діаметром 13 см., з фрагментом волосся темного кольору. ( а.с. 10-12 Т.2);

- висновком експерта №122 Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 18.05.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження, які спричинені не менш як чотирикратним травматичним впливом тупого твердого травмуючого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, чим могли бути кисть руки, стулена в кулак, взута нога, або будь-який інший предмет аналогічних властивостей. Наведені експертні і клінічні дані щодо характеру тілесних пошкоджень, вказують на те, що давність їх утворення може відповідати строкам, вказаним у постанові, медичній документації та самою обстеженою, тобто 07.05.2016 року. (а.с.25 -27 Т.2);

- протоколом огляду від 19.07.2016 року з доданими фото, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 показала, як вона підходила до центрального входу в під`їзд та відчиняла двері. Після того, як ОСОБА_7 схопив потерпілу ОСОБА_9 за волосся, вона показала на місце перед під`їздом, куди він її відтяг та став наносити їй тілесні ушкодження (а.с.36 -38 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_9 відповідно до якого ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні амбулаторії Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», в присутності понятих, розповіла про події, які відбувалися 07.05.2016 року близько о 23-40 годин, біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та показала механізм утворення тілесних ушкоджень. (а.с.39-42 Т.2);

- висновком експерта №204 Додаткова (До висновку експерта №122-Е від 18.05.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 22.07.2016 року, яким визначено, що встановлена часткова відповідність наявних тілесних пошкоджень до механізму їх заподіяння, вказаному потерпілою ОСОБА_9 в протоколі проведення слідчого експерименту, а саме:

- ушкодження передніх поверхонь лівої гомілки та правого колінного суглобу можуть бути наслідками контакту з твердою поверхнею асфальту, коли потерпіла перебувала в зазначеному нею положенні, тобто на колінах;

- припухлість м`яких тканин потиличної ділянки, що відображена в медичній документації, може вказувати на як безпосередній вплив тупого предмету в дану ділянку, так і за факт утримання рукою за волосся, як зазначила потерпіла (а.с.44 -45 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року за участю свідка ОСОБА_16 , який розповів та показав механізм утворення тілесних пошкоджень внаслідок дій ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_9 в результаті подій, які відбувались 07.05.2016 року близько о 23.00 год. біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 ( а.с.46-49);

- висновком експерта №205 Додаткова (До висновку експерта №122-Е від 18.05.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 22.07.2016 року, згідно з яким експертні та клінічні дані щодо характеру та локалізації тілесних пошкоджень у потерпілої ОСОБА_9 , вказують на часткову відповідність пошкоджень до механізму їх заподіяння, вказаному свідком ОСОБА_15 в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року, тобто:

-ушкодження передніх поверхонь лівої гомілки та правого колінного суглобу можуть бути наслідками пози, в якій бачив свідок потерпілу ОСОБА_9 , тобто при контакті колінами з твердою поверхнею асфальту;

- припухлість м`яких тканин потиличної ділянки, що відображена в медичній документації, може вказувати на як безпосередній вплив тупого предмету в ділянку потилиці, так і за факт утримання рукою за волосся, як зазначає свідок ОСОБА_15 (а.с.51 -52 Т.2);

- копією медичної карти пацієнта стаціонарного відділення ОСОБА_9 (а.с.55 67 Т.2);

- висновком експерта №105 Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 10.05.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_10 встановлено наявність легких тілесних ушкоджень, які заподіяні дією тупого твердого предмету (предметів), або при ударах о нього (них) і могли утворитись в строк і при обставинах, вказаних самою обстеженою, тобто 07.05.2016 року. (а.с.90 -91 Т.2);

- висновком експерта №206-Е (до акту судово-медичного обстеження №105 від 07.05.2016р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», яким встановлено, що виявлені у ОСОБА_10 пошкодження заподіяні дією тупого твердого предмету (предметів), або при ударах о нього (них) і могли утворитись в строк і при обставинах, вказаних у постанові, тобто 07.05.2016 р. та є легкими (а.с.96-97 Т.2);

- протоколом огляду від 19.07.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , з долученими фото, згідно якого було оглянуто під`їзд будинку АДРЕСА_3 . Потерпіла ОСОБА_10 вказала на місце на міжповерхових сходах, де вона знаходилась, коли ОСОБА_7 став наносити їй тілесні ушкодження. Потім вона опинилась на сходах, які ведуть до першого поверху, де їй було спричинено тілесні ушкодженняю. (а.с.97 98 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , яка розповіла про обставини, які мали місце 07.05.2016 року близько о 24.00 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_3 та показала яким чином їй були нанесені тілесні ушкодження.(а.с.99 102 Т.2);

- висновком експерта №207 (Додатково до акту судово-медичного обстеження №105 від 07.05.2016 року) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 22.07.2016 року, згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_10 свідчить про те, що вони виникли від травмуючих впливів тупого твердого предмету (предметів), і могли утворитись в строк та при обставинах, як вказано потерпілою та у поставнові, тобто 07.05.2016р.

Механізм виникнення тілесних пошкоджень, відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.07.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 не суперечить механізму виникнення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, тобто пошкодження могли виникнути, як відмічено вище, від дії тупого твердого предмету (предметів). ( а.с.104 -105 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року за участю свідка ОСОБА_16 , який розповів про обставини, які мали місце 07.05.2016 року, близько о 24.00 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_3 . (а.с.106-109 Т.2);

- висновком експерта №208 (Додатково до акту судово-медичного обстеження №105 від 07.05.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 22.07.2016 року згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_10 , свідчить про те, що вони виникли від травмуючого впливу тупого твердого предмету, яким могла бути як кисть людини, стиснута в кулак, так і взута нога, а також інший тупий твердий предмет з подібними властивостями. (а.с.111-112 Т.2);

- висновком експерта №329 Додаткова (до висновку експерта №122-Е від 18.05.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 25.10.2016 року, згідно з яким характер та локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 , а саме синців на передній поверхні лівої гомілки та передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, не виключають вірогідності їх утворення при падінні з висоти власного зросту та контактами уражених ділянок з твердою поверхнею дорожнього покриття. Але сукупність, численність та різноманітна локалізація всіх (враховуючи клінічні дані) тілесних ушкоджень, виключають вірогідність їх одночасного утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту (а.с.154 -155 Т.2);

- висновком експерта №330 (Додатково до акту судово-медичного обстеження №105 від 07.05.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 25.10.2016 року, згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_10 свідчить про те, що вони виникли від травмуючих впливів тупого твердого предмету (предметів), і могли утворитись в строк та при обставинах, як вказано потерпілою та у постанові, тобто 07.05.2016 р.

Механізм виникнення тілесних пошкоджень, відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.07.2016 р. за участю потерпілої ОСОБА_10 , а також відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.09.2016 р. за участю підозрюваного ОСОБА_7 не суперечить механізму виникнення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, тобто пошкодження могли виникнути, як відмічено вище, від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо при падінні потерпілої з висоти власного зросту та контакту з пласкою, твердою шорсткою поверхнею ділянками правого променево-зап`ясного суглобу, долонної поверхні лівої кисті в області гіпотенора; передньої поверхні правого колінного суглобу (а.с.157 158 Т.2);

- висновком експерта № 291 (додатково до акту судово-медичного обстеження №105 від 07.05.2016 р., висновку експерта №207 від 22.07.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 30.09.2016 року, згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_10 свідчить про те, що вони виникли від травмуючих впливів тупого твердого предмету (предметів), і могли утворитись в строк та при обставинах, як вказано потерпілою та у постанові, тобто 07.05.2016 р.

Механізм виникнення тілесних пошкоджень, відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.07.2016 р. за участю потерпілої ОСОБА_10 , а також відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.09.2016 р. за участю підозрюваного ОСОБА_7 не суперечить механізму виникнення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, тобто пошкодження могли виникнути, як відмічено вище, від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо при падінні потерпілої з висоти власного зросту та контакту з плоскою, твердою, шорсткою, поверхнею ділянками правого променево-зап`ясного суглобу, долонної поверхні лівої кисті в області гіпотенора; передньої поверхні правого колінного суглобу (а.с.174 175 Т.2);

- висновком експерта № 292 (додатково до акту судово-медичного обстеження №105 від 07.05.2016 р., висновку експерта №207 від 22.07.2016 р.) Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 30.09.2016 року, згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_10 свідчить про те, що вони виникли від травмуючих впливів тупого твердого предмету (предметів), і могли утворитись в строк та при обставинах, як вказано потерпілою та у постанові, тобто 07.05.2016 р.

Механізм виникнення тілесних пошкоджень, відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.07.2016 р. за участю потерпілої ОСОБА_10 , а також відмічений у протоколі слідчого експерименту від 19.09.2016 р. за участю підозрюваного ОСОБА_7 не суперечить механізму виникнення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, тобто пошкодження могли виникнути, як відмічено вище, від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо при падінні потерпілої з висоти власного зросту та контакту з плоскою, твердою, шорсткою, поверхнею ділянками правого променево-зап`ясного суглобу, долонної поверхні лівої кисті в області гіпотенора; передньої поверхні правого колінного суглобу (а.с.194 195 Т.2).

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_7 , в інтересах якого подана апеляційна скарга, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи апеляцій захисника та обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду, його необ`єктивності та упередженості, колегія суддів вважає безпідставними.
Аналіз матеріалів кримінального провадження, в тому числі журналів судових засідань, свідчить про те, що при розгляді справи судом першої інстанції були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для її правильного вирішення, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінальних правопорушень, допитані всі особи, показання яких мали суттєве значення для справи.
Порушень у ході досудового розслідування або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є достатніми й достовірними.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджені викладеними у вироку доказами, які узгоджуються між собою та іншими фактичними даними, дослідженим в суді апеляційної інстанції.
Як слідує з вироку суду, в якості доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, суд привів показання допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які під час судового розгляду дали суду вичерпні дані щодо обставин спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_15 , висновки судових експертиз.
Отримані фактичні дані вказують та підтверджують той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 , за обставин, викладених у вироку, спричинив потерпілим умисні тілесні ушкодження.
Підстав, які б свідчили про те, що потерпілі обмовляють обвинуваченого, з корисливих мотивів, як про це останній вказує в своїй апеляційній скарзі, під час апеляційного розяглду встановлено не було.
Крім того, показання потерпілих підтверджуються та узгоджуються з висновками судових медичних експертиз та іншими фактичними даними, які наведені у вироку.
Поклавши вказані докази в основу вироку, суд належним чином та відповідно до вимог кримінального процесуального закону дав об`єктивну та критичну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 , вказавши мотиви їх неврахування.
Дослідивши висновки судових експертів, взявши до уваги хронологію та послідовність подій, які мали місце 07 травня 2016 року, враховуючи пояснення потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд мотивовано визнав висновки експертиз щодо наявності у потерпілих тілесних ушкоджень, їх локалізації, характеру та часу отримання, об`єктивними. При цьому, суд, за відсутністю належних та допустимих доказів, об`єктивно встановив, що дії обвинуваченого не були самообороною.
Отже, враховуючи достатність, належність та допустимість доказів, досліджених під час судового розгляду, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України.

Будь-яких доводів, які б слугували для скасування вироку суду через встановлення відсутності в діянні ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, колегією суддів не встановлено.
Доводи захисника стосовно того, що вирок ухвалено незаконним складом суду, є такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2018 року справу № 191/4973/16-к розподілено до розгляду судді ОСОБА_1 ..
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень безпідставними, а вирок таким, що на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
Разом з цим, судом першої інстанції неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.
Крім того, в ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні судового рішення відносно ОСОБА_7 ..
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, визнаючи винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України, призначив йому покарання у штрафу у розмірі неоподатковуваних мінімумів.
Однак, таке визначення судом першої інстанції покарання у розмірі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суперечить вимогам ст. 53 КК України.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року (справа № 5-154кс15), при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, з визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України в разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання у виді штрафу лише в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Крім того, суд першої інстанції також помилково застосував положення частини 1 статті 70 КК України, оскільки приходячи до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, та його звільнення від кримінальної відповідальності за цими нормами через сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності правила призначення покарання за сукупністю злочинів не застосовуються.

Зазначені порушення у своїй сукупності є такими, що перешкодили місцевому суду призначити покарання, яке б було таким, що узгоджується з вимогами закону.

Таким чином, подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вироку суду зміні, з наведених вище мотивів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити, в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за цим злочином.

- за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за цим злочином.

Виключити з вироку посилання про застосування частини 1 статті 70 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4