УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою
Справа № 495/454/21

Номер провадження 1-кп/495/482/2021

08 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника в інтересах обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001649 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
03.02.2021 до суду від прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якого прокурор зазначає, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Заявлене клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 21.01.2021 змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльська УВП-22».
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 вказує, що є ризик того, що він: може переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підтвердження вищезазначених ризиків є те що ОСОБА_4 будучи обізнаним у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покинув вказане приміщення та з 30.12.2020 ОСОБА_4 постановою слідчого було оголошено у розшук та 20.01.2021 затримано на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду та ухвалою від 21.01.2021 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , є особою, котра переховувалась від органу досудового розслідування з метою уникнення відбуття можливого покарання.
Тобто все вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та про те, що ОСОБА_4 займає суспільно небезпечну позицію агресивної делінквентної поведінки, і в будь-який момент здійснить спробу для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, яке і передбачене за інкриміноване йому діяння, та продовжить вчиняти умисні злочини.
Що знайшло своє підтвердження на стадії досудового розслідування, та підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування та 30.12.2020 оголошений в розшук.
Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у скоєні тяжкого кримінального правопорушення та у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України прокурор вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення обвинуваченим інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави вважає також не доцільним, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, раніше судимий, не має постійного та тимчасового заробітку та інших видів доходів, і не зможе внести заставу, яка буде визначена судом, а внесення застави іншими особами не зможе забезпечити виконання обов`язків, визначених судом при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважаю не є доцільною, оскільки враховуючи те, що до ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту але підозрюваний ОСОБА_4 не виконував умови домашнього арешту та переховувався від органу досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази вказаних осіб в ході подальшого судового розгляду, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного судового розгляду та переховування останнього від суду.
Прокурор вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, утриманців не має, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.
На підставі вищевикладеного просить суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

У судовому засіданні захисник в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, обвинувальний акт, суд дійшов такого висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі той факт, що в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 21.01.2021 змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльська УВП-22». Так, ОСОБА_4 будучи обізнаним у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покинув вказане приміщення та з 30.12.2020 ОСОБА_4 постановою слідчого було оголошено у розшук та 20.01.2021 затримано на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду та ухвалою від 21.01.2021 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , є особою, котра переховувалась від органу досудового розслідування з метою уникнення відбуття можливого покарання.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає підставними доводи прокурора про наявність ризиків того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд вважає не доцільною, оскільки до ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обирався такий запобіжний захід, але підозрюваний ОСОБА_4 не виконував умови домашнього арешту та переховувався від органу досудового розслідування.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави суд також вважає не доцільним, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, раніше судимий, не має постійного та тимчасового заробітку та інших видів доходів, і не зможе внести заставу, яка буде визначена судом.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, суддя дійшла висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 315, 369-372, 392-395 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської міської прокуратури Одеської області ОСОБА_3 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 08.04.2021.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1