ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастів скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, в якій просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19 лютого 2020 року, яка складена слідчим Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000070.

Скаргу мотивувала тим, що у січні 2020 року вона звернулася до Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області із письмовою заявою, в якій повідомила. Що її колишній чоловік ОСОБА_5 , злісно ухиляється від сплати аліментів на свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На при кінці 2020 року вона отримала оскаржувану постанову, в якій слідчий ОСОБА_4 прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 не має та не мав протягом останніх років офіційного місця працевлаштування, тобто позбавлений постійного джерела доходів, що не може свідчити про злість ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

Зазначила, що до Фастівського відділення поліції її жодного разу не викликали, як заявника по справі, не надсилали їй будь-яких повідомлень, або документів, які б свідчили про рух кримінального провадження за її заявою та про прийняті рішення. Слідчий прийняв рішення лише по інформації з сайту «Автоматизована система виконавчих проваджень», не викликавши та не опитавши її та ОСОБА_5 .. Слідчий не провів всіх передбачених законом заходів щодо встановлення всіх обставин справи, не з`ясував за які доходи ОСОБА_5 утримує новостворену сім`ю. Вважає, що слідчий ОСОБА_4 не здійснив всіх можливих та передбачених КПК України процесуальних дій та не законно закрив провадження. Тому, звернулася до суду з даною скаргою.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала, з підстав викладених в ній

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку учасників, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що 22 січня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області із заявою в якій просила прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який п`ять років не сплачує аліментним на їх спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня, в ОСОБА_3 працівником Фастівського ВП було відібрано пояснення.

Вищевказана заява 23 січня 2020 року була внесена слідчим СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за номером кримінального провадження 0000070 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Між тим, постановою слідчого Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 19.02.2020 вищезазначене кримінальне провадження закрито згідно пункту 2 частини 1 ст. 284 КПК України.

У вказаній постанові зокрема зазначено наступне: «…Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_5 не має та не мав протягом останніх років офіційного місця працевлаштування, тобто позбавлений постійного джерела доходів, що не може свідчити про злісність ухилення від сплати коштів на утримання дітей…»

Однак, слідчий суддя не може погодитись із рішенням слідчого про закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що передбачено ст. 284 КПК України.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, тобто без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні - карається громадськими роботами на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З об`єктивної сторони злочин виявляється в бездіяльності, а саме: а) злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів); б) злісному ухиленні батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Під ухиленням від сплати аліментів або ухиленням від утримання дітей, слід розуміти не тільки пряму відмову від сплати присуджених судом аліментів на дітей, а і приховування винним свого дійсного заробітку, зміну роботи або місця проживання з метою уникнути утримань за виконавчим листом, а також інші дії, що свідчать про ухилення від сплати за рішенням суду коштів на утримання дітей або про ухилення від утримання непрацездатних або неповнолітніх дітей. Необхідною умовою притягнення до кримінальної відповідальності за злісну несплату аліментів є наявність рішення суду, що набрало чинності і зобов`язує особу сплачувати аліменти на утримання дітей як неповнолітніх, та і непрацездатних повнолітніх.

Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення передбачає прямий умисел і, як правило, має корисливі мотиви.

Кримінальна відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів передбачена національним законодавством, вона витікає з обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей і жодним чином не пов`язана із попередженням чи не попередженням про це державною виконавчою службою. Закон України «Про виконавче провадження» передбачає порядок примусового виконання судових рішень і не покладає на виконавця обов`язок попереджати про кримінальну відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.04.2019 року у справі №208/5439/16-к.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підчас досудового розслідування, слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 звертався до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, яке в подальшому ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року було задоволено, та надано слідчому тимчасовий доступ до матеріалів виконавчого провадження № 52784401, що знаходяться у Фастівському міськрайонному ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ). 17 лютого 2020 року слідчим ОСОБА_7 в приміщенні Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) було складено Протокол тимчасового доступу до речей і документів та отримано копії матеріалів виконавчого провадження № 52784401 на 43-х арк., які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Між тим, слідчим на виконання вимог КПК не було допитано ні заявника ОСОБА_3 , ні самого гр. ОСОБА_5 ..

Окрім того, слідчим не встановлено обставини, за яких у ОСОБА_5 виникла заборгованість по аліментам, не встановлено, чи вчиняв останній дії, які свідчать про ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітньої дитини або вказана заборгованість виникла з незалежних від ОСОБА_5 причин, державний виконавець також з цього приводу не допитаний.

У постанові про закриття кримінального провадження слідчим не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Більш того, постанова слідчого не містить мотивувальної частини взагалі, а лише описову, в якій зазначено про вчинення процесуальної дії і необхідність закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчим не наведено.

Постанова про закриття кримінального провадження виносилася слідчим лише на підставі копій документів, які були отримані ним з матеріалів виконавчого провадження № 52784401.
Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, прийнята з порушенням вимог ст. ст. 92, 94 КПК України, її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову про закриття кримінального провадження, задовольнивши вимоги скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 94, 303, 306-309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову від 19.02.2020 року слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000070, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000070 від 23.01.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст проголошено 18.01.2021 о 09 год. 30 хв..