Дата документу 27.01.2021 Справа № 320/1199/19
ЗАПОРІЗЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙСУД
ЄУ №320/1199/19 Головуючийв1інстанції ОСОБА_1
Провадж.№11-кп/807/547/21 Доповідач2інст.ТютюникМ.С.
УХВАЛА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,

адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 27 січня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 грудня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою до 2 місяців, посилаючись на наявність ризиків, передбаченихст.177 КПК України, та незавершеність судового розгляду кримінального провадження.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 грудня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 6 лютого 2021 року. Приймаючи таке рішення, суд врахував дані про особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що суд виніс необґрунтоване рішення всупереч його законним правам та інтересам. Вказує, що має місці соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивні характеристики, працевлаштований і не несе соціальної небезпеки, На думку апелянта, судом не у повному обсязі досліджено підстави обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема, прокурором не доведено, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі переховувався чи буде переховуватися від суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Звертає увагу, що при розгляді клопотання слідчий суддя не дослідив жодного письмового матеріалу провадження, а в ухвалі не аргументував свої висновки. Просить ухвалу суду скасувати, та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановленісудомапеляційноїінстанціїобставинитамотиви,зякихсудвиходивприпостановленніухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ч.1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177КПК України.

Положенями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

Так, переглядаючи судове рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що однією з підстав для обрання/продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а в контексті ч.1 ст.178 КПК України судом мають враховуватися, серед іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

З огляду на заявлені апелянтом доводи та стадію кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 вже висунуто обвинувачення і триває судовий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не досліджує питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, а перевіряє лише висновки суду на предмет наявності ризиків та існування вагомих підстав для продовження тримання особи під вартою.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах даного провадження, 8 грудня 2020 в судовому засіданні суду першої інстанції в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку його тримання під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , суд першої інстанції достатньо дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Так, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, а застосування альтернативного запобіжного заходу є недоречним, з чим з урахуванням обставин справи, відомостей щодо особистості ОСОБА_9 , погоджується і апеляційна інстанція.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , та доводи обвинуваченого і його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував дані про особу та репутацію обвинуваченого ОСОБА_9 ,який хоча раніше не судимий, однак на теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із позбавленням життя людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, не має міцних соціальних зв`язків.

Крім того, за наявною інформацією щодо неодноразових звернень потерпілої до органів поліції з підстав нанесення обвинуваченим їй тілесних ушкоджень, за характеристикою обвинуваченого, наданою свідками ОСОБА_9 виявляв ознаки агресії.

Наведені обставини у своїй сукупності засвідчують доведеність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а поряд з наведеними обставинами очікуване покарання вказують на ризик переховування від суду.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам негативної поведінки збоку ОСОБА_9 , що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам у разі не продовження строку дії саме такого запобіжного заходу.

Навіть зі спливом часу, враховуючи наведені вище обставини, раніше встановлені ризики по відношенню до особи обвинуваченого не втратили своєї актуальності.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з ризиками, на які послався суд у своєму рішенні,колегія суддів вважає непереконливими.

Твердження апелянта про наявність у нього постійного місця проживання, працевлаштованості не здатні спростувати висновок суду стосовно недоцільності застосування альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, матеріали провадження не містять вагомих та переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, та в судовому засіданні апеляційного суду не встановлені.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, у провадженні не вбачається.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 грудня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 6 лютого 2021 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_3 ОСОБА_4