Провадження № 1-кс/537/579/2020
Справа № 537/2055/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року м. Кременчук

Слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржників ПП «Медіа-центр «Візит» та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду скаргу представника ПП «Медіа-центр «Візит» ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 18.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0001663 від 22.09.2017 року,
в с т а н о в и в :
12.06.2020 року представник ПП «Медіа-центр «Візит» ОСОБА_5 , журналіст газети "Програма плюс" ОСОБА_4 , журналіст газети Кременчуцька газета ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області зі скаргою, в якій просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 18.03.2020 року, винесену слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001663 від 22.09.2017 року.
В обґрунтування скарги зазначено, що 10.06.2020 року ПП «Медіа-центр «Візит» отримав постанову слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 18.03.2020 р. про закриття кримінального провадження №0001663 від 22.09.2017 року. В той же день із вказаною постановою ознайомився ОСОБА_4 12.06.2020 р. про наявність даної постанови дізналася і ОСОБА_7 . Скаржники стверджували, що дана постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною, а тому повинна бути скасована з наступних підстав. Так, 17.09.2017 року о 15 годині у міському саду м. Кременчук було виявлено на вольєрах, де раніше знаходились свині, косулі, поні, видри, павичі, фазани, фотографії журналістів газети «Програма плюс» та «Кременчуцької газети», а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 із написами на російській мові: «По вине этих нерадивых журналистов косуль здесь нет, пони здесь нет, поросят здесь нет, выдр здесь нет». Раніше аналогічні за змістом заяви робив директор Міського саду м. Кременчука ОСОБА_11 на своїй соціальній сторінці в мережі інтернет. Таким чином ОСОБА_11 , використовуючи своє службове становище, намагався вплинути на журналістів з метою перешкоджання виконанню ними професійних обов`язків, за що передбачена відповідальність ч.2, ч.3 ст.171 КК України. По даному факту до ЄРДР внесено відомості за №0001663 від 22.09.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, проте досудове розслідування кримінального провадження проведено неповно та упереджено. Так, слідчим не проводилося досудове розслідування за ч.3 ст.171 КК України, як було зазначено у заяві-повідомленні про кримінальне правопорушення від 17.09.2017 року та 19.09.2017 року. Не перевірено свідчення потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 , які є журналістами "Кременчуцької газети". Слідчий прийшов до помилкового висновку, що директор КП Міський сад ОСОБА_13 не здійснював критику дій журналістів, та вплив на них, не здійснював негативні висловлювання в бік журналістів та всі ці його дії не є психологічним та моральним тиском. В оскаржуваній постанові не зазначено у діях якої саме особи відсутній склад кримінального правопорушення та за якою саме статтею Кримінального кодексу України. Скаржники вважають, що під час досудового розслідування слідчим не було перевірено інформацію з соціальної мережі «Фейсбук», яка зареєстрована в акаунті ОСОБА_13 , а саме щодо статей від 31.08.2017 року о 22:00, від 02.09.2017 року о 13:28, 19:42, не надано правової оцінки доказу - відео з ОСОБА_13 від 15.09.2017 року о 20:24, не отримані посадові інструкції директора КП «Міський сад» ОСОБА_13 чинні на момент вчинення кримінального правопорушення. Не перевірені образливі коментарі ОСОБА_13 в бік журналістів ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , висловлені у соціальній мережі Фейсбук 03.09.2017 року о 21:16 год. та о 13:00 год. Крім того слідчий не провів одночасний допит представника ПП «Медіа-центр «Візит», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 з ОСОБА_13 для встановлення фактичних обставин справи та частково не виконав клопотання потерпілої ОСОБА_15 від 02.10.2017 року та клопотання ОСОБА_4 від 13.10.2017 року. З огляду на наведену неповноту досудового розслідування, скаржники просили скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001663 від 22.09.2017 року.
Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд скарги у його відсутність, однак за участю його представника - адвоката ОСОБА_5 .
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 та ПП «Медіа-центр «Візит» - адвокат ОСОБА_5 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримала подану скаргу, просила її задовольнити з викладених у ній підстав.
Інспектор дізнання ОСОБА_6 в судове засідання 15.07.2020 року не з`явився, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути скаргу у його відсутність в зв`язку з необхідністю приймати участь в інших слідчих діях. Не подав письмових заперечень проти задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження №0001663 від 19.09.2018 року.
Вислухавши пояснення скаржника та представника скаржників, дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
22.09.2017 року слідчим відділенням ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001663 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, по факту, що 21.09.2017 року до чергової частини ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, надійшов рапорт ДОП інспектора ВП №1 ОСОБА_16 про надходження заяви ОСОБА_15 та ОСОБА_4 про вчинений щодо них злочин, а саме, що 17.09.2017 року у Міському саду м. Кременчука на вольєрах, де перебували свині, невідомою особою були розклеєні їх фото, як журналістів газети «Програма Плюс» та «Кременчуцька газета».
18.03.2020 року слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0001663, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2017 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Обґрунтовуючи постанову слідчий посилався на те, що у кримінальному провадженні №0001663, внесеному до ЄРДР 22.09.2017 року, не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України. Також не встановлено складу злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.171 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий суддя, аналізуючи доводи скаржників про невідповідність положенням КПК України рішення слідчого про закриття провадження, враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження слідчий у свою чергу не забезпечив ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Проте, обставини, викладені у заяві осіб, що подали скаргу, не у повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто не надано обґрунтовані відповіді на поставлені заявниками та потерпілими питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року /ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає слушними доводи представника скаржників про неповноту проведеного досудового розслідування в частині, що не посягає на самостійність сторони обвинувачення у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відповідно скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження - скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу представника ПП «Медіа-центр «Візит» ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 18.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0001663 від 22.09.2017 року задовольнити.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 18.03.2020 року у кримінальному провадженні №0001663 від 22.09.2017 року, винесену слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений і оголошений 20.07.2020 року о 16 год. 45 хв.
Слідчий суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1