Дата документу 16.11.2020 Справа № 320/7909/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/7909/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1191/20 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 16 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 31.08.2020 року у кримінальному провадженні № 0000223 від 28.08.2020 року про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 28.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. В обґрунтування якої зазначила, що висновок слідчого про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_8 , викладений у постанові є передчасним, з порушенням норм КПК України, оскільки в цілому слідчий не виконав ухвали слідчого судді від 11.10.2019 р. та 06.05.2020 р.
Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку про всебічність, повноту і неупередженість дослідження слідчим всіх обставин, що мають значення для цього кримінального провадження. Зібрані докази оцінені слідчим ДБР з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, зазначає, що вважає вказану ухвалу незаконною і такою, що винесена з порушенням норм процесуального права у зв`язку з наступним. Так, слідчим не надано оцінки доказам, які вказують на те, що тілесне ушкодження вона отримала під час дій ОСОБА_8 , що підтверджується висновком експертизи та свідченнями свідка ОСОБА_9 . Також, вказує, що слідчим не виконані ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 жовтня 2019 року, 06 травня 2020 року, зокрема, слідчий не надав аналізу висновку експерта, показанням свідків при проведенні одночасних допитів, під час яких один свідок стверджує, що ОСОБА_8 наносила удар ногою ОСОБА_6 , а інший заперечує це. На думку апелянта, в постанові слідчий повинен надати оцінку таким доказам і вказати чому він приймає як доказ показання одного свідка, а іншого не приймає. Крім того, слідчий як на доказаний факт послався на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10.06.2020 року, однак на вказані судові рішення нею подано касаційну скаргу до Верховного суду України 08.09.2020 року. Просить скасувати ухвалу від 30.09.2020 року і направити матеріали кримінального провадження №000223 від 28.08.2018 року до ТУ ДБР для проведення досудового розслідування.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 30.09.2020 року, оскільки її копію отримала 15.10.2020 року, тому вважає пропущений ним строк з поважних причин.

До судового засідання апелянт ОСОБА_6 не з`явилася, була у відповідності до положень ч.1 ст. 135 КПК України повідомлена належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляції, раніше надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомлений про час і дату судового засідання не з`явився.

Тому, колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора та апелянта ОСОБА_6 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Стосовно заявленного ОСОБА_6 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, судова колегія, знаходячи поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважає необхідним поновити цей строк.

Відповідно до положень статей 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Вказані вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею було враховано доводи, викладені в скарзі ОСОБА_6 .
Так, зміст скарги ОСОБА_6 до слідчого судді засвідчує оскарження останньою постанови про закриття кримінального провадження № № 0000223 від 28.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за завою ОСОБА_6 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень співробітником ІТТ №6 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 .

За матеріалами провадження до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за ч.2 ст. 365 КК України (мат. крим. пров. а.п.1).

31.08.2020 р. слідчим Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000223 від 28.08.2018 р. у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим ОСОБА_7 правомірно було закрито кримінальне провадження №0000223, оскільки зібрані слідчим матеріали надають можливість достатньо повно встановити обставини, які є предметом дослідження у даному кримінальному провадженні та зробити обґрунтований висновок про відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За ст.110 КПК України процесуальне рішення органів досудового розслідування це оформлений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України правовий акт, який містить відповіді на правові питання, що виникають у ході кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Беручи до уваги обставини провадження судова колегія не вважає досудове розслідування таким, що було проведено неповно чи необ`єктивно.

Так, за повідомленням ОСОБА_6 - ОСОБА_8 17.08.2018 р., перебуваючи у Оріхівському ВП вдарили її ногою у коліно.
За поясненнями ОСОБА_8 : ОСОБА_6 , перебуваючи у Оріхівському ВП на підставі ревнощів до свого чоловіка ОСОБА_9 , вчинила конфлікт та спричинила їй ( ОСОБА_10 ) тілесні ушкодження. ОСОБА_8 спростовує нанесення нею тілесного ушкодження ОСОБА_6 .
Під час досудового розслідування за заявою ОСОБА_6 слідчим було допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , усіх свідків ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ), долучено висновок СМЕ №9 від 18.09.2018, висновок експерта №390 від 27.06.2019, проведено одночасний допит ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , долучено копію вироку від 12.02.2020 Оріхівського районного суду, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

При цьому, органом досудового розслідування було встановлено, що конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник на грунті ревнощів з боку ОСОБА_6 не пов`язаний з виконанням ОСОБА_8 своїх службових обов`язків як працівника поліції.
Матеріали кримінального провадження засвідчують повідомлення ОСОБА_6 підозри за фактом спричинення ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що мало місце 17.08.2018 р.
За даним фактом вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.03.2020 року було встановлено провину ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України з призначенням покарання. Вирок набрав законної сили
Встановивши відсутність фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення співробітником ІТТ №6 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , слідчий правомірно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України та закриття кримінального провадження №0000223 з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Зміст оскаржуваної ухвали свідчить, що слідчим суддею під час розгляду скарги було вірно встановлено, що слідчим у рамках розслідування кримінального провадження № 0000223 було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, а зібрані матеріали досудового розслідування дають можливість достатньо та повно встановити обставини кримінального провадження.

При цьому, ознайомившись зі змістом постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слід констатувати, що орган досудового розслідування належним чином оцінив здобуті докази у справі за заявою ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 .

Слідчим суддею надано оцінку іншим твердженням скаржника, а саме, що незгода заявника з постановою про закриття кримінального провадження № 0000223 фактично зводиться до незгоди із вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.03.2020 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження, під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження вимоги ст.284 Кримінального процесуального кодексу України були дотримані.

За встановлених обставин є вірними висновки слідчого про відсутність в діянні співробітника ІТТ №6 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України щодо обставин 17.08.2018 року, а тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000223 є законним і обґрунтованим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, належним чином перевірив законність прийнятої постанови про закриття кримінального провадження №0000223 та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання слідчим аналізу висновку експерта та показанням свідків при проведенні одночасних допитів слід відхилити як безпідставні, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної постанови слідчого, яка ґрунтується на нормах закону та відповідає ст.110 КПК України.

Твердження апелянта, що слідчий послався як на доказаний факт на рішення судів першої та апеляційної інстанції відносно неї, які наразі оскаржуються колегія суддів до уваги не бере, з урахуванням положень ст. 532 КПК України.

Заявником не наведено обставин або доказів, які б не були предметом дослідження в ході досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові, доводи скарги базуються на суб`єктивній думці ОСОБА_6 , яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим рішенням слідчого, а не з встановленими обставинами справи чи неповнотою досудового розслідування.

Стосовно тверджень апелянта щодо невірної оцінки доказів, суд виходить із положень ст. 94 КПК України, згідно якої слідчий приймає відповідне процесуальне рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Надані матеріали судового провадження та кримінального провадження спростовують доводи ОСОБА_6 стосовно невірної оцінки доказів і не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого та слідчого судді, а неповнота досудового слідства чи судового розгляду не встановлена.

За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст. ст. 306, 307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав для задоволення поданої апеляції не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 31.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000223 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4