ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2599/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ,на незаконне затримання, утримання та негайне звільнення з місця утримання -

ВСТАНОВИВ:
20.07.2020 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 206 КПК України про незаконне затримання, утримання ОСОБА_4 та негайне звільнення останнього, посилаючись на те, що співробітниками Святошинського РВК 17.07.2020 приблизно о 06.00 год. ОСОБА_4 було незаконно затримано за адресою: м. Київ, вул. Стеценко, 27 у приміщенні хостелу «А2», якого в подальшому було доставлено у Святошинський РВК з метою оформлення документів для розподілу у військову частину та подальшого проходження військової служби. Співробітниками РВК було повідомлено, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку та у разі відмови від підписання усіх запропонованих співробітниками РВК документів, ОСОБА_4 буде переданий до правоохоронних органів та взятий під варту. Із Святошинського РВК ОСОБА_4 не випускали.

17.07.2020 о 17.00 год. ОСОБА_5 було доставлено до Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17- А, де останній утримується, без будь яких відповідних правових підстав. На час перебування у вказаній установі до ОСОБА_4 не було допущено працівників медичної установи для надання останньому медичної допомоги, не надавали адвокату обґрунтованої відповіді щодо ізоляції ОСОБА_4

18.07.2020 о 01.00 скаржник звернувся до Святошинського УПГУНП в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ст. 146- 1 КК України (викрадення людини) ЕО № 49730.

Враховуючи наведене, скаржник просить постановити ухвалу якою визнати затримання та утримання ОСОБА_4 незаконними та негайно звільнити останнього з Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України.

Скаржник просив розглянути справу у відсутність останнього, скаргу підтримав, на доставленні ОСОБА_4 не наполягав.

Дослідивши матеріали скарги, надані на запит слідчого судді до Київського об`єднаного збірного пункту МОУ частину запитуваних документів, а самевитяг з книги протоколів комісії по призову Святошинського РВК у м. Києві від 17.07.2020 протокол № 7, іменний список на військову команду № НОМЕР_1 , що направляється з Святошинського РВК на міський збірний пункт для відправки у військову частину від 17.07.2020, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. ч.1 - 3ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Системний аналіз зазначених норм в сукупності із такими загальними засадами кримінального провадження як диспозитивність, змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості дає підстави для висновку, що загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини поширюються на будь які випадки незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини, при цьому орган державної влади чи службова особа під вартою яких трималась особа повинна довести існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та позбавлення її свободи.

Згідно ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З витягу з протоколу №47 від 17.07.2020 ОСОБА_4 рішенням комісії по призову, згідно з Положенням про військову лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних силах України визнаний придатним до військової служби, рішенням комісії по призову призваний на строкову військову службу.

Відповідно до іменного списку на військову команду №7 від 17.07.2020 ОСОБА_4 , направлений з Святошинського РВК на міський збірний пункт для відпрваки у військову частину.

Відповідно до п.94 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийом призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою КМУ №352 від 21.02.2002 (далі по тексту - Положення). На збірному пункті ОСОБА_4 був прийнятий до подальшої відправки у війська у порядку визначеному п.97 Положення.

Як вбачається з наведеного під час перебування на збірному пункті в статусі призваного на строкову військову службу ОСОБА_4 не був поміщений під варту, однак беззаперечно був проінформований про обов`язок дотримуватись дисципліни та внутрішнього розпорядку збірного пункту.

Разом з тим на запит суду не було надано доказів про правомірність затримання ОСОБА_4 для доставлення останнього до Святошинського РВК, зокрема що відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження та є рішення суду, яке набрало законної сили, що він ухиляється від військового обов`язку та перебуває в розшуку чи до нього застосована процедура адміністративного затримання в порядку визначеному КУпАП або інших правових підстав для затримання ОСОБА_4 в період 17.07.2020 о 06.00 17.00 год.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає доводи скаржника в цій частині обґрунтованими і визнає затримання ОСОБА_4 17.07.2020 незаконним.

За приписами ст. ст. 2, 3, 4Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі -Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Правовою основою військового обов`язку і військової служби єКонституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України»; «Про Збройні Сили України»; «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань здійснюється шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Відповідно до указу Президента України №13/2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» квітняпо червень у всіх областях України проходить набір на строкову військову службу.

За приписами ст.24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Особливістю правого статусу військовослужбовців в Україні є те, що вони користуються конституційними правами і свободами з певними обмеженнями.

У відповідності ст. 17 Закону України «Про Збройні Сили України» військовослужбовці можуть бути обмежені у свободі пересування, вільному виборі місця проживання, праві вільно залишати територію України.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України встановлює, що військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Виїзд військовослужбовців строкової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

З системного аналізу положень ст. ст. 1, 206 КПК України врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою та зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Як зазначено вище ОСОБА_4 на момент розгляду скарги за результатами медичного огляду визнаний придатним до військової служби, у зв`язку з чим користується конституційними правами і свободами з певними обмеженнями, а тому обмеження його у свободі пересування, не свідчить, що ОСОБА_4 незаконно позбавлений волі, утримується під вартою, отже відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення відсутні, у зв`язку з чим в частині скарги щодо звільнення ОСОБА_4 слід відмовити.

Враховуючи наведене у слідчого судді відсутні повноваження надавати оцінку діям службових осіб Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України щодо виконання порядку проведення призову громадян України на строкову військову службу.

На підставі викладеного, керуючись ст ст.7, 38, 206 -213, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Визнати затримання від 17.07.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Повний текст виготовлено 21.07.2020