Справа № 686/269/20
Провадження № 1-кп/686/778/20
08 жовтня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Говори Віньковецького району Хмельницької облвсті, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_8 , 29 вересня 2019 року близько 04 години 45 хвилин, порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався автодорогою Н-03 «Житомир-Чернівці». Під час руху на 172 км + 250 м зазначеної автодороги, зі сторони с. Тиранівка в напрямку до с. Стуфчинці Хмельницького р-ну Хмельницької обл., допустив грубі порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3. (б) Правил дорожнього руху, а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, будучи заздалегідь попереджений дорожнім попереджувальним знаком 1.1 «Небезпечний поворот праворуч», інформаційно вказівним знаком 5.30 «Рекомендована швидкість - 70», діючи легковажно та самовпевнено, порушуючи вимоги пунктів 12.1 Правил, проявив злочинну недбалість та самовпевненість, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, при проїзді небезпечного повороту автодороги праворуч, допустив виїзд автомобіля за межі смуги руху ліворуч та занос, в наслідок чого не впоравшись з керуванням автомобіля порушив вимоги п. 10.1 Правил, в подальшому змінив напрямок свого руху праворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, де допустив занос автомобіля та втративши контроль над його керуванням з`їхав в лісосмугу, де в подальшому допустив перекидання автомобіля.
Внаслідок вчинення ОСОБА_8 вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_11 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді:
- закритої травми голови та шийного відділу хребта крововиливу лобно-тім`яної ділянки, саден обличчя, забою речовини головного мозку, перелому шостого шийного хребця з ушкодженням спинного мозку; тупої травми грудної клітини: непрямих переломів 3-9 ребер по правій задньо-аксілярній лінії та 4-6 по задньо-аксілярній лінії, з крововиливом навколо переломів, забою легенів з розривами в ділянці коренів, крововиливів по задній поверхні спини; тупої травми живота: розривів печінки, розриву підшлункової залози; тупої травми грудної клітини: вертикальних розривів правої долі печінки, розриву тіла підшлункової залози з крововиливом під капсулу; тупої травми лівої ноги: закритого перелому лівої стегнової кістки з крововиливом в м`які тканини: саден сідниць. Перераховані вище тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, можливо при ударах об виступаючі частини салону автомобіля та інше, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 (в), 2.9. (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;
п. 2.3. Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний:
в) на автомобілях обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки) користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.
п. 2.9 Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення ОСОБА_8 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_11 , внаслідок перекидання транспортного засобу.
Таким чином, ОСОБА_8 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Винність ОСОБА_8 в скоєнні злочину підтверджуються сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно у вказаний час та місці, він, керуючи автомобілем «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався автодорогою Н-03 «Житомир-Чернівці», а саме на 172 км + 250 м зазначеної автодороги, зі сторони с. Тиранівка в напрямку до с. Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області, при проїзді небезпечного повороту автодороги праворуч, допустив виїзд автомобіля за межі смуги руху ліворуч та занос, в наслідок чого не впоравшись з керуванням автомобіля, змінив напрямок свого руху праворуч, виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, де допустив занос автомобіля та втративши контроль над його керуванням з`їхав в лісосмугу та перекинувся. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 не визнав. Щиро розкаявся у вчиненому.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили загибель ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявляли так як шкода їм відшкодована. Потерпіла ОСОБА_5 заявлений цивільний позов в інтересах малолітнього ОСОБА_6 підтримала.
Показами свідка ОСОБА_12 , який суд пояснив дорожню обстановку на місці дорожньо-транспортної пригоди після її вчинення, а також місце розташування транспортного засобу, його уламків, потерпілого, слідів заносу.
Також винуватість ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення.
Місце інциденту, розташування транспортного засобу після перекидання, дорожня обстановка, дорожні умови, а також пошкодження транспортного засобу та його уламки зафіксовані у протоколах огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2018, схемі, фотоілюстраціях та диском з відеозаписом до них. Правильність відображення у вказаних документах цих даних та місця розташування транспортного засобу ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Даними протоколів огляду предмету та трупа від 29.09.2019, предметом огляду яких є пара шкарпеток, труси, кофта та куртка потерпілого ОСОБА_11 , а також труп ОСОБА_11 .
Факт отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_8 підтверджується даними висновку експерта № 510 від 30.09.2019, за підсумками якого смерть ОСОБА_11 настала від тупої травми грудної клітини, живота, голови, шийного відділу хребта, лівого стегна: множинних переломів ребер, забою легенів, розриву печінки, підшлункової залози, перелом шостого шийного хребця, забою спинного та головного мозку, перелому лівої стегнової кістки, яка ускладнилась травматичним шоком, набряком головного мозку.
Крім того в трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
- закритої травми голови та шийного відділу хребта крововиливу лобно-тім`яної ділянки, саден обличчя, забою речовини головного мозку, перелому шостого шийного хребця з ушкодженням спинного мозку; тупої травми грудної клітини: непрямих переломів 3-9 ребер по правій задньо-аксілярній лінії та 4-6 по задньо-аксілярній лінії, з крововиливом навколо переломів, забою легенів з розривами в ділянці коренів, крововиливів по задній поверхні спини; тупої травми живота: розривів печінки, розриву підшлункової залози; тупої травми грудної клітини: вертикальних розривів правої долі печінки, розриву тіла підшлункової залози з крововиливом під капсулу; тупої травми лівої ноги: закритого перелому лівої стегнової кістки з крововиливом в м`які тканини: саден сідниць. Перераховані вище тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, можливо при ударах об виступаючі частини салону автомобіля та інше, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого, аналізуючи вищевказану експертизу, не виключають можливості їх утворення під час ДТП 29.09.2019 р. за тих обставин, які вказані в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи - по факту дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці», а саме на 172 км + 250 м, внаслідок якої пасажир автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в Хмельницькій обласній клінічній лікарні.
Факт керування ОСОБА_8 29.09.2019 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними висновку судово-токсикологічної експертизи №1779 від 30.09.2019, відповідно до якої в зразку крові ОСОБА_8 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 0,47 %0.
Речовими доказами, якими визнано: автомобіль «Renault Megane» р.н. НОМЕР_2 , чохол з сидінь, чохли з підголівників з керма водія, дві скляних пляшки з-під спиртних напоїв, 6 змивів та контрольний змив, одяг загиблого ОСОБА_11 , водія ОСОБА_8 .
Даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП № 10.2-0393:19 від 04.12.2019, згідно якого на момент огляду рульове керування та робоча гальмова система перебували в несправному стані. Несправність рульового керування полягає у деформації лівої рульової тяги. Несправність робочої гальмової системи полягає у пошкодженні трубопроводу заднього лівого колеса. Дані несправності носять аварійний характер та пов`язуються із дією ударних навантажень, що діяли на елементи та вузли досліджуваних систем транспортного засобу в процесі розвитку дорожньо-транспортної пригоди. Ознак, які б свідчили про непрацездатність вказаних систем до моменту ДТП, не виявлено.
Даними висновку біологічної експертизи № 9.3-0076:19 від 24.10.2019, згідно якого сліди поту на марлевих тампонах зі змивами можуть належати особі (особам) з групою крові В(ІІІ) в тому числі і ОСОБА_8 , належність їх від ОСОБА_11 виключається.
Вказане також підтверджується даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП № 10.1-0441:19 від 17.12.2019, згідно якого в заданій дорожній обстановці при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , як оператор транспортного засобу, маючи можливості візуального виявлення та сприйняття дорожніх знаків 1.1 "Небезпечний поворот праворуч", 1.4.1 "Напрямок повороту", 5.30 "Рекомендована швидкість" (зазначено на знакові «70») в напрямку руху, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. При заданих обставинах пригоди та вихідних даних, в умовах відсутності причин втрати керованості над транспортним засобом «автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_2 незалежно від дій водія ОСОБА_8 , останній, виконуючи вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, не був позбавлений можливості уникнути скоєння даної ДТП.
Динними дислокації автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» на 172 км + 250 м, де відбулась дорожньо-транспортна пригода.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_8 , який допустив порушення вимог пунктів п. 2.9 (а), 1.5, 2.3. (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху та вимоги дорожнього знаку 1.1 «Небезпечний поворот праворуч», інформаційно вказівного знаку 5.30 «Рекомендована швидкість - 70». Вищевказані порушення вимог Правил дорожнього руху України допущені ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_11 .
Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винуватість обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України, доведеною повністю.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну моральну шкоду потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , має на утриманні малолітню дитину, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно із ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі і за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, досудову доповідь, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів шляхом призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положення ст.ст. 75,76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження та смерть потерпілого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди завданої смертю батька ОСОБА_11 , суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача та обсяг відповідальності, який покладається при її відшкодуванні на відповідача, суд виходить із наступного.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винним в якій визнано обвинуваченого ОСОБА_8 малолітньому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, що полягає в перенесених ним моральних стражданнях внаслідок втрати батька ОСОБА_6 , вимушених змінах звичного для нього способу життя.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд приймає до уваги характер, обсяг, тривалість моральних страждань та керуючись принципами справедливості та виваженості, виходить з засад добросовісності та розумності та приходить до висновку, що сума спричиненої моральної шкоди, зазначена позивачем в сумі 500 000 грн., з урахуванням обставин справи та зібраних по ній доказів у їх сукупності, є завищеною, і визначає її у сумі 100 000 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.
Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.
Початок строку відбуття покарання слід рахувати з моменту набрання вироку суду законної сили, зарахувавши у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 29.09.2019 року по 30.09.2019 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Крім того, з ОСОБА_8 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз по справі в сумі 4 959 грн. 48 коп., що підтверджуються відповідними довідками.
Питання про долю речового доказу суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 29.09.2019 року по 30.09.2019 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 4 959 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 48 коп.
Застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2019 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 29.09.2019 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на:
- автомобіль марки «Renault Megane» р.н. НОМЕР_2 , 1997 року випуску, Польська реєстрація, VIN код НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 видане 02.10.2015 року, власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- чохол з сидіння водія, що поміщений до сейфпакету №7236033, чохол з підголівника сидіння водія, що поміщений до паперового пакету, чохол з підголівника сидіння переднього пасажира, що поміщений до паперового пакету, чохол з керма водія, що поміщений до паперового пакету, власником яких є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- одяг загиблого ОСОБА_11 , а саме: куртку, спортивні штани, кофту, труси та шкарпетки, власником яких був ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- одяг, а саме штани та футболку, власником яких є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скасувати.
- автомобіль «Renault Megane» р.н. НОМЕР_2 , який поміщено на зберігання на спеціалізований майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хмельницького РВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику за належністю;
- чохол з сидінь, чохли з підголівників з керма водія, одяг водія ОСОБА_8 повернути за належністю власникові;
- дві скляних пляшки з-під спиртних напоїв, 6 змивів та контрольний змив, одяг загиблого ОСОБА_11 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: