УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1292/19

Провадження № 1-кс/568/3/20

06 листопада 2020 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування (слідчого Радивилівського ВП СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ), яка полягає у неповерненні вилученого майна, -

встановив:
27 серпня 2019 року на адресу слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , в якій він просить визнати бездіяльність слідчого Радивилівського відділення поліції СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області щодо тимчасово вилученого під час огляду майна протиправною, зобов`язати слідчого Радивилівського відділення поліції СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 негайно повернути вилучене майно відповідно до протоколу огляду та вилучення майна від 14.11.2018 року.

Вивчивши вказану скаргу, вважаю, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32.33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 нього Кодексу з урахуванням положень цієї глави.
Виходячи з аналізу норм КПК України, законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і з врахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.
Як вбачається із поданої ОСОБА_2 скарги, останній оскаржує бездіяльність посадових осіб Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, розташованого за адресою: вул.Хвильового, 2 м.Рівне Рівненської області, на який юрисдикція Радивилівського районного суду не поширюється.
Вказане підтверджується протоколом огляду від 14.11.2018 року, відповідно до якого вказана слідча дія проводилася слідчим СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 p. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність посадових осіб Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, розташованого по вул.Хвильового, 2 м.Рівне Рівненської області, яке за територіальністю відноситься до Рівненського міського суду Рівненської області, слідчий суддя вважає, що скарга подана з порушенням підсудності, а тому підлягає поверненню скаржнику разом із всіма доданими документами.
Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.303, 304, 306, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування (слідчого Радивилівського ВП СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ), яка полягає у неповерненні вилученого майна - повернути скаржнику для подачі до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1