справа № 208/5055/19
№ провадження 1-кп/208/163/21
УХВАЛА

08 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про доцільність строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.10.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського райсуду м. Дніпродзержинська перебуває вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що Малоок обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий за вчинення корисливого правопорушення. Зазначене свідчить про недотримання обвинуваченим соціальних правил поведінки, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень з метою заробітку коштів, запобігання ризикам переховування від суду. Вважав застосування менш суворого запобіжного заходу не можливим.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Ризики зазначені прокурором не доведені. Обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, має постійне місце мешкання. Забезпечення належної процесуальної поведінки Малоок цілком можливо шляхом застосування до нього домашнього арешту. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що Малоок обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд вважає необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, обвинувачується у вчиненні тяжкого, умисного, корисливого злочину під час відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, враховує термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, його без альтернативність у цьому випадку, що є ризиками повторного вчинення кримінальних правопорушень, ухилення від суду, приймаючи до уваги, що знаходячись на свободі Малоок може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкодити судовому розгляду іншим чином, суд приходить до висновку, що жоден з інших запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити строком до 05.02.2021 року.

У клопотанні адвоката сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1