Справа №443/1298/20
Провадження №1-кп/443/117/20
ВИРОК
іменем України

27 жовтня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 27.01.2018, який надійшов зі Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області 22.09.2020 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Букавина, Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше засудженого 28.07.2011 Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік; 11.02.2014 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин; 15.01.2015 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, згідно ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки 10 днів, звільненого з місць відбування покарання 06.09.2017 по відбуттю призначеного строку покарання, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, останній раз 15.01.2015 Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів, 06.09.2017 звільнився з місць відбування покарання по відбуттю призначеного строку покарання, і маючи у зв`язку з цим непогашену судимість за вчинення корисливого кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , повторно, 26 січня 2018 року приблизно о 18:00 годині прийшовши до палати № 4 хірургічного відділення КЗОЗ «Ходорівська міська лікарня», що за адресою м. Ходорів, вул. Б. Хмельницького, 63, Жидачівського району Львівської області, де раніше перебував на стаціонарному лікуванні разом із ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживаючи довірою, під приводом купівлі ліків, заволодів грошима останнього в сумі 500 гривень, при цьому пообіцяв, що поверне, хоча дійсності такого наміру не мав, та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що дійсно 26 січня 2018 року приблизно о 18:00 годині прийшовши до палати № 4 хірургічного відділення КЗОЗ «Ходорівська міська лікарня», що за адресою м. Ходорів, вул. Б. Хмельницького, 63, Жидачівського району Львівської області, де раніше перебував на стаціонарному лікуванні разом із ОСОБА_6 . Маючи на меті намір купити портативну USB колонку, шляхом обману та зловживаючи довірою, під приводом купівлі ліків заволодів грошима останнього в сумі 500 гривень, при цьому пообіцяв що поверне, хоча в дійсності такого наміру не мав. В подальшому, після приїзду працівників поліції, гроші ОСОБА_6 віддав.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які сторонами не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Отримавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.190 КК України, оскільки він повторно заволодів чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та їх мотиви, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку лікаря-психіатра, позитивно характеризується за місцем реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку. Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ч.2 ст. 190 КК України, що діяла на момент вчинення ним кримінального правопорушення.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази портативну USB колонку білого кольору розміром 5x5 см., яка згідно розписки про зберігання речових доказів від 30.01.2018 передана у камеру зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та отримана інспектором Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , повернути ОСОБА_3 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1