КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.06.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою до 30.07.2020 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обравши щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити заставу у розмірі, що відповідає доходам підозрюваного, зменшивши встановлену.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ст. 257 КК України, є необґрунтованою.
Слідчий суддя не звернув уваги на те, що протоколи огляду відеозаписів не містять зображення підозрюваного та складені до проведення процесуальних дій щодо його вилучення, шляхом отримання ухвал слідчого судді, а надані роздруківки телефонних розмов не містять інформації щодо контактів клієнта та інших підозрюваних.
Також слідчим суддею не взято до уваги те, що допитаний свідок ОСОБА_11 не повідомив про участь ОСОБА_7 у протиправних діях.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 не підтвердив під час допиту та впізнання причетність ОСОБА_7 до даного кримінального правопорушення, а свідок ОСОБА_13 у протоколі допиту не конкретизував, кого зможе впізнати. Крім того, свідок ОСОБА_13 вживав алкоголь на протязі 14 годин, що ставить під сумнів достовірність здійснення ним впізнання.
Проведені обшуки у інших підозрюваних не підтверджують причетність ОСОБА_7 до даного кримінального провадження та проведені у порушення вимог ст. 233 КПК УКраїни.
ОСОБА_7 позитивно характеризується, має на утриманні непрацездатного батька, працює не офіційно, має місце проживання в м. Бровари та матір, яка офіційно працює і має намір його утримувати при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а слідчим суддею не враховано наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема, сім`ї, постійного місця проживання, відсутність судимостей, що свідчить про високий рівень морально-етичних якостей особистості підозрюваного.
Крім того, захисник зазначав про те, що підозрюваний погодився на пропозицію правоохоронців прослідувати до органу внутрішніх справ та своїми діями сприяв органам слідства, при цьому, жодного впливу на свідків не вчиняв.
Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000658, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно даних протоколу затримання, 02.06.2020 о 09 год. 59 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03.06.2020 о 06 год. 15 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в участі у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваному ним нападі, з правовою кваліфікацією таких дій за ст. 257 КК України, та у закінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті двом і більше особам, вчиненого з корисливих мотивів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
03.06.2020 старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.06.2020 задоволено клопотання слідчого, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.07.2020 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
З наведених підстав, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді посилання апелянта на неналежність та недопустимість наявних у справі доказів, зокрема протоколів оглядів відеозаписів, роздруківок телефонних розмов, показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , оскільки до завдань суду на даному етапі не віднесено оцінку належності та допустимості зібраних органом досудового розслідування доказів.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірці та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а слідчим суддею не оцінено відомості про особу підозрюваного, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, має на утриманні непрацездатного батька, працює не офіційно, має місце проживання в м. Бровари та матір, яка офіційно працює і має намір його утримувати при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, порушуючи у апеляційній скарзі питання у частині зменшення ОСОБА_7 визначеної слідчим суддею застави, захисник не звернув уваги на те, що ухвалою слідчого судді підозрюваному не визначено розмір застави.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 червня 2020 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 липня 2020 року включно, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3