Номер провадження 11-сс/816/552/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 2 місяці, з альтернативою внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом доводів апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність, необґрунтованість вказаного судового рішення, не врахування ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, п. 1,3,5 вказаної статті, на які зверталась увага слідчим та прокурором під час розгляду клопотання. Також зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні 2 епізодів тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, ніде не працює, не перебуває у шлюбі, не має дітей, неодноразово засуджений за вчинення корисливих умисних кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких, систематично вчиняє нові епізоди кримінальних правопорушень. Не враховано, що безпосереднім місцем вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є саме житлова квартира. Вказані факти вказують на існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Вважає, що слідчим суддею поза увагою залишилось і те, що ОСОБА_7 своєї вини не визнає, співпрацювати з органом досудового розслідування відмовляється.

До Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_7 будучи раніше судимим підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

06 листопада 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Слідчий вважав, що є достатні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання позбавлення волі від 6 до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово, з покладенням на нього певних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного з захисником, які вважають ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Із матеріалів провадження вбачається, що внесені відомості до ЄРДР за № 0002135 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 України (а.п. 8-10).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом огляду від 10.09.2020 (а.п.16-17), протоколом допиту свідків від 10.09.2020, 05.10.2020, 29.10.2020 (а.п. 18-19, 20, 21, 27, 29-30,37-38); висновками експерта № 19/119/7/2-2010е від 22.09.2020 та №19/119/7/2-2303е від 02.11.2020 (а.п.23,40); протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 29.10.2020 (а.п. 32-33); протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.10.2020 (а.п. 34); протоколом допиту підозрюваного від 06.11.2020 (а.п.47-48).

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 року «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання в м. Суми, є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням опорно-рухового апарату, тому потребує допомоги в побуті, пересувається за допомогою милиць в межах кімнати, а також беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому доводи прокурора у кримінальному провадженні щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні за відсутності конкретних фактів ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не свідчить про необхідність застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

Для усунення існування ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, поклав на підозрюваного низку обов`язків, зокрема утриматися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

Виходячи з викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до цілком обґрунтованого висновку, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту повною мірою забезпечить запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 181, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2020 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4