Справа № 357/6492/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2
за участі:
прокурора - ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),
представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_5
розглянувши в режимі відео конференції в залі суду №1 м. Біла Церква клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яхни Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 02 лютого 1987 року Васильківським районним судом Київської області за ст.ст.140 ч. 2, 140 ч.3, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 15 грудня 1989 року по відбуттю строку покарання;

- 10 червня 1991 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3, КК України на 4 роки позбавлення волі, не звільнявся. 02 червня 1993 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.183 ч.1, 43 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 25 вересня 1995 року по відбуттю строку покарання;

- 15 липня 1996 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17 серпня 1999 року за ст.5 Закону Украіни "Про амністію" від 16 липня 1999 року;

- 24 липня 2000 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 16 вересня 2003 року умовно - достроково на 8 місяців 3 дні, ст.81 КК України;

- 12 липня 2004 року Рокитнянським районним судом Київської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 187 ч.4, 70, 71 КК України на 9 років 6 місяців. Не звільнявся. 28 квітня 2005 року Старогородським районним судом м. Вінниця за ст.ст.391, 71 КК України на 8 років 9 місяців. Звільнений 24 січня 2014 року по відбуттю строку покарання;

- 12 листопада 2014 року Сквирським районним судом Київської області за ст.ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 02 липня 2016 року умовно - достроково на 10 місяців 4 дні, ст.81 КК України;

- 31 жовтня 2017 року Сквирським районним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України на 4 місяці арешту. Звільнений 28 лютого 2018 року по відбуттю строку покарання;

- засуджений 29 серпня 2018 року Сквирським районним судом Київської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 03 лютого 2020 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії.

Початок строку: 25 червня 2018 року, кінець строку: 25 червня 2021 року,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
07 липня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст.81 КК України, так як засуджений фактично відбув покарання не менше 2/3 строку покарання.
Клопотання мотивує тим, що для застосування до ОСОБА_4 ст.81 КПК України є всі необхідні підстави: засуджений ОСОБА_4 , міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 02 липня 2018 року. В СІЗО м. Києва характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 15 листопада 2018 року. За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи Мав 4 заохочення, стягнень не мав. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» від 03 лютого 2020 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. На даний час працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Відношення до праці добре. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що має 1 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає особисту участь у організації виховних заходах, які проводяться в установі, підвищує свої професійно - технічні навички, а саме 01 липня 2019 року закінчив навчальний центр при Білоцерківській виправній колонії №35 та здобув кваліфікацію «Слюсар інструментальник».
Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» просив суд клопотання задовольнити.
Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотанн.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення засудженого, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення із наступних підстав.
ОСОБА_4 засуджений 29 серпня 2018 року Сквирським районним судом Київської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 03 лютого 2020 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. Початок строку: 25 червня 2018 року, кінець строку: 25 червня 2021 року.
Частиною 1 ст.81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
П.2 ч.3 ст.81 КК України, передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактично відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч.2 ст.107 КК). Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст.110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо.
Відповідно до класифікації злочинів передбачених у ст.12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 ч.1 КК України є тяжкими злочинами.
Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, із аналізу змісту вказаних положень вбачається, що умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов.
При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків.
Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.
Відповідно до матеріалів особової справи засудженого, характеристики, ОСОБА_4 за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином.
В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 15 листопада 2018 року. За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи Мав 4 заохочення, стягнень не мав. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» від 03 лютого 2020 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. На даний час працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Відношення до праці добре. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що має 1 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає особисту участь у організації виховних заходах, які проводяться в установі, підвищує свої професійно - технічні навички, а саме 01 липня 2019 року закінчив навчальний центр при Білоцерківській виправній колонії №35 та здобув кваліфікацію «Слюсар інструментальник».
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення, за час відбування покарання засуджений має п`ять заохочень, за весь час відбування покарання стягнень не має.
Отже, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, оскільки останній має вісім судимостей, був вже звільнений умовно-достроково у 2016 році, але висновків не зробив, постійного місця проживання не має і де саме буде проживати суду повідомити не зміг, також невідомо де буде працювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого направлена на виправлення не є стабільною, процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки не доведений, а отже останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ч.3 ст.154 КВК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1