справа №622/1078/20
провадження №1-кп/619/416/20
ВИРОК

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Дергачі у спрощеному порядку кримінальне провадження №0000027 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Феськи Золочівського району Харківської області громадянина України,зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ,фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15,ч.1ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

01 жовтня 2020 року близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_3 маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ зайшов на територію земельної ділянки засіяної кукурудзою, яка розташована поряд з вул.Свободи в с.Уди Золочівського району Харківської області, і має кадастровий номер №:03:001:0226 та, відповідно до договору оренди землі 13 листопада 2014 року, знаходиться у користуванні ТОВ «Карат-Агро», де, реалізовуючи свій злочинний умисел, почав учиняти дії, які вважав необхідними для вчинення кримінального проступку, а саме: шляхом відокремлення руками зі стебел рослин кукурудзи, таємно зірвав 137 качанів кукурудзи з зерном, вартістю 2 гривні 50 копійок за 1 качан, помістив дані качани кукурудзи до заздалегідь підготовленого полімерного мішку. Після чого, з метою виконання усіх дій, які він вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, разом з викраденим майном намагався покинути місце події, тобто територію вказаної земельної ділянки. Проте, ОСОБА_3 не зміг вчинити усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, тобто залишити місця події з викраденим майном, і розпорядитись ним на власний розсуд, оскільки був виявлений на території вказаної земельної ділянки, тобто безпосередньо на місці вчинення кримінального проступку, та зупинений працівниками поліції Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, що перешкодило ОСОБА_3 вчинити усі дії, які він вважав за необхідні для доведення кримінального проступку до кінця.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 намагався спричинити ТОВ «Карат-Агро», згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №3335 від 05 жовтня 2020 року, майнову шкоду у розмірі 342 гривні 50 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Прокурор ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , представленим захисником ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Представником потерпілого ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акту без його участі у спрощеному порядку.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває,а перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, якою відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України є обтяжуючими покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.5 ,ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт

Речовий доказ : один полімерний мішок,всередині якого знаходяться качани кукурудзи в кількості 137 штук-повернути ТОВ «Карат-Агро».

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1