Ухвала
Іменем України
07 грудня 2020 р.

м. Київ
Справа №953/5287/20
Провадження № 51-5855 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року вищевказаний вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначається: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом апеляційної інстанції при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак усупереч цим приписам у скарзі стороною обвинувачення не викладено обґрунтування явної несправедливості призначеного у межах санкції кримінального закону покарання, як це встановлено в ст. 414 КПК України, з урахуванням положень статей 50, 65 КК України, зважаючи також на дискреційні повноваження суду. Крім того, прокурором не наведено аргументів щодо допущення апеляційним судом таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК України, з огляду на статті 370, 374, 419 цього Кодексу, тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.

Також, у мотивувальній частині касаційної скарги, прокурор, крім цього, при обґрунтуванні невідповідності ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, посилається на істотне порушення вимог кримінального закону, що є незрозумілим.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3