СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1605/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000701, внесеного 15.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Малий Шпаків Рівненського р-ну Рівненської обл., українеця, громадянина України, неодружений, з неповною середньою освітою, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 16.11.2016 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2018 було змінено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на громадські роботи на строк 50 годин,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 23.08.2020 приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи по вул. Якуба Коласа, 27 в м. Києві повторно заволодів чужим майном шляхом обману, яке належить ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1550 гривень.

23.08.2020 приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину «АТБ» вул. Якуба Коласа, 27 у м. Києві, помітив раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_5 , з яким почав проводити дозвілля. Продовжуючи відпочивати за вищевказаною адресою, не маючи постійного джерела прибутку, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, раптово вирішив заволодіти майном громадянина ОСОБА_5 .

З метою виконання свого злочинного умислу направленого на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману приблизно о 20 годині 30 хвилин 23.08.2020 року, перебуваючи по вул. Якуба Коласа, 27 в м. Києві, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та попросив здійснити телефонний дзвінок в особистих потребах з його мобільного телефону на що ОСОБА_5 погодився та надав для здійснення телефонного дзвінка свій мобільний телефон марки «Dogee x5», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , вартістю 1500 гривень з сім карткою абонентського номеру мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , вартістю 50 гривень.

В подальшому, отримавши шляхом обману чуже майно, що належить ОСОБА_5 та маючи змогу розпорядитись ним на власний розсуд почав бігти в напрямку вул. Гната Юри в м. Києві, після чого 23.08.2020 направився до ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 27, де заклав зазначений телефон за грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1550 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , 07.09.2020 приблизно о 03 годині 30 хвилин, перебуваючи по вул. Якуба Коласа, 27 в м. Києві повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3100 гривень.

07.09.2020 приблизно о 01 годині, ОСОБА_3 , проходячи по вул. Якуба Коласа, 2 у м. Києві, помітив раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_6 , з яким почав проводити дозвілля. В подальшому ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3 продовжити відпочивати, на що останній погодився і приблизно о 03 годині 07.09.2020 вони направилися до кювету, що по вул. Якуба Коласа, 27 в м. Києві.

Перебуваючи за вищевказаною адресою не маючи постійного джерела прибутку, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, раптово вирішив заволодіти майном громадянина ОСОБА_6 .

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , о 03 годині 30 хвилин 07.09.2020, перебуваючи по вул. Якуба Коласа, 27 в м. Києві, спостерігав за ОСОБА_6 , коли він викладав з кишень особисті речі, ОСОБА_3 швидко схопив шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 100 гривень, у якому знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень та інше майно, яке матеріальної цінності не становить, що лежав на лавці та тримаючи його у руках почав бігти. ОСОБА_6 в свою чергу намагався його зупинити, однак, ОСОБА_3 проігнорувавши вимогу ОСОБА_6 зупинитися, зник між будинками в напрямку вул. Гната Юри в м. Києві, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3100 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочинів, зазначивши час, місце, спосіб і мету їх вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно 23.08.2020 приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи неподалік магазину «АТБ» вул. Якуба Коласа, 27 у м. Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 та попросив здійснити телефонний дзвінок в особистих потребах з його мобільного телефону на що останній погодився та надав для здійснення телефонного дзвінка свій мобільний телефон. В подальшому, він почав бігти в напрямку вул. Гната Юри в м. Києві, після чого, заклав зазначений телефон за грошові кошти в ломбард. Крім цього, 07.09.2020 приблизно о 01 годині, проходячи по вул. Якуба Коласа, 2 у м. Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , з яким почав проводити дозвілля. В подальшому ОСОБА_6 запропонував йому продовжити відпочивати, на що він погодився і приблизно о 03 годині 07.09.2020 вони направилися до кювету, що по вул. Якуба Коласа, 27 в м. Києві. Близько 03 години 30 хвилин він спостерігав за ОСОБА_6 , коли останній викладав з кишень особисті речі, в цей час він швидко схопив шкіряний гаманець, у якому знаходились грошові кошти та тримаючи його у руках почав бігти. В подальшому він розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та повторне відкрите викрадення чужого майна доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України як повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 186 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 190 КК України); обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації, та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, офіційно не працюює, пільг та утриманців не має, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій частини 2 ст. 186 та частини 2 ст. 190 КК України. З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, однак з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому противоправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: гаманець чорного кольору в якому знаходияться 4 грн. та квитанція кварт.плати - залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю; CD-R диск з камер відеоспостережень - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1