У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000069, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2018 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Антоново Братського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, за ч. 2 ст. 309 КК України 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 04.05.2017 р. і, за сукупністю вироків, остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.
Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 04.04.2018 р.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5 005 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкціями ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки призначене покарання вважає занадто суворим.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що суд, при призначенні покарання, недостатньо врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що він визнав вину повністю, під час судового розгляду підтвердив встановлені досудовим розслідування обставини, щиро розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв у розкритті злочинів, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Наведені обставини, які пом`якшують покарання, на думку ОСОБА_5 , є підставою для призначення йому більш м`якого покарання, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення, оскільки він усвідомлює суспільну небезпечність вчинених злочинів та стає на шлях виправлення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

На початку березня 2018 року ОСОБА_5 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, діючи з метою збуту психотропних речовин, за допомогою мобільного зв`язку, придбав у невстановленої в ході слідства особи психотропну речовину амфітамін, після чого психотропна речовина транспортована до смт. Братське Миколаївської області, де ОСОБА_5 її отримав та зберігав при собі з метою збуту.
03.03.2018 р. близько 09.30 год. ОСОБА_5 , діючи з метою збуту психотропних речовин, знаходячись по вул. Островського поруч із буд. № 7 в смт. Братське Миколаївської області, незаконно збув шляхом продажу ОСОБА_8 порошкоподібну речовину білого кольору, яка за висновком експерта № 395 від 06.03.2018 р., у своєму складі має психотропну речовину амфітамін, вагою 0,0553 г, одержавши за це грошові кошти в сумі 300 грн.
28.03.2018 р. близько 14.20 год. ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись по вул. Вороніна, поруч з магазином «Креатив» в смт. Братське Миколаївської області, незаконно збув шляхом продажу ОСОБА_8 порошкоподібну речовину білого кольору, яка за висновком експерта № 501 від 02.04.2018 р. у своєму складі має психотропну речовину амфітамін, вагою 0,1665 г, одержавши за це грошові кошти в сумі 500 грн.
04.04.2018 р. близько 16.00 год. ОСОБА_5 , діючи з метою збуту психотропних речовин, знаходячись по вул. Островського, поруч з буд. № 7 в смт. Братське Миколаївської області, незаконно збув шляхом продажу ОСОБА_8 порошкоподібну речовину білого кольору, яка за висновком експерта № 541 від 16.04.2018 р. у своєму складі має психотропну речовину амфітамін, вагою 0,1184 г, одержавши за це грошові кошти в сумі 300 грн.
04.04.2018 р. близько 16.25 год., в ході затримання, у ОСОБА_5 , який знаходився по вул. Островького, поруч з буд. № 7 в смт. Братське Миколаївської області, вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка за висновком експерта № 539 від 16.04.2018 р. у своєму складі має психотропну речовину амфітамін, вагою 0,0306 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.
Крім того, ОСОБА_5 у невстановленої особи, у невстановлений час та місці, діючи з єдиним умислом, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою, в перерахунку на суху речовину, 11,079 г для особистого вживання без мети збуту, який став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , для особистого вживання, без мети збуту до вилучення його 04.04.2018 р. о 16.30 год. слідчим Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, в ході обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 в приміщенні житлового будинку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковано за першим епізодом, за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут психотропних речовин вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, за другим, третім та четвертим епізодами за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, та за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості злочинів, які є тяжким та середньої тяжкості, вчинення злочинів в період іспитового строку, дані про особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України вірно та апелянтом не оспорюється, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий та середньої тяжкості злочини в період іспитового строку, характеризується задовільно, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Тобто, суд першої інстанції в достатній мірі врахував обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, в тому числі його щире каяття. Покарання обвинуваченому призначене відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, з чим погоджується і апеляційний суд, призначення саме такої міри покарання у вироку належним чином мотивовано, підстав для призначення покарання в мінімальних розмірах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, апеляційний суд не вбачає.
Крім того, покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, який є найбільш тяжким із вчинених ним злочинів, за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна, незважаючи на кількість епізодів злочинної діяльності та вчинення злочину в період іспитового строку, призначено в межах наближених до мінімальних, а саме у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. При цьому, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є найбільш м`яким з передбачених законом принципів складання покарань.

Щодо доводів апелянта про не врахування судом при призначенні покарання визнання вини та активного сприяння у розкритті злочину, як обставин, які пом`якшують покарання, апеляційний суд доходить наступного.

Щодо активного сприяння розкриттю злочину, то відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органу дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_5 підтверджені лише обставини вчинених ним злочинів, які встановлені досудовим розслідуванням, і, які викладені в обвинувальному акті, будь яких інших обставин, які можливо були не відомі досудовому слідству, а саме джерел придбання психотропних речовин, можливе вчинення інших епізодів збуту психотропної речовини тощо, обвинуваченим не повідомлялось, а відтак, підстав вважати, що ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочинів не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 стверджує про неврахування судом при призначенні покарання визнання вини, але відповідно до роз`яснень, викладених у наведеній постанові Пленуму Верховного Суду України щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Отже, виходячи із змісту наведених роз`яснень, визнання провини є складовою частиною щирого каяття, що у даному випадку при призначенні ОСОБА_5 покарання враховано судом першої інстанції, а відтак підстав окремо враховувати, як обставину, що пом`якшує покарання визнання вини, не має.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання не має, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2018 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

_____________________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3