Справа № 206/1112/20
Провадження № 1-в/206/116/20
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про скасування арешту, накладеного на домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н від 01.06.2002р. старшого слідчого ОВС слідчого відділу СБУ ОСОБА_6 , додатково постанови Самарського райсуду від 29.01.2007р. реєстраційний номер 5586245 в кримінальній справі №1-329/04.

Свою заяву обґрунтувала тим, що вона притягалася до кримінальної відповідальності в рамках кримінальної справи №200. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2004 року за вказаною справою прийнято рішення про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст.367 КК України та звільнено її від кримінальної відповідальності (номер судового провадження №1-329/04). В рамках даної кримінальної справи на підставі постанови б/н від 01.06.2002 року старшим слідчим з ОВС слідчого відділу СБУ ОСОБА_6 на все майно ОСОБА_5 , зокрема чомусь на домоволодіння АДРЕСА_2 , яке їй не належить було накладено арешт. Додатково постановою Самарського райсуду від 29.01.2007 року справа №1-329/04. Відповідно до договору дарування від 30.03.1994 року вона є власником домоволодіння АДРЕСА_3 . Так слідчий при винесенні постанови про накладення арешту допустився помилки в частині зазначення адреси її будинку, чим тим не менш порушив, як її права, так і права третіх осіб. Отже оскільки даний арешт накладався в рамках кримінальної справи, то і питання про його скасування повинно вирішуватися в порядку КПК.

Заявник та її захисник у судовому засіданні заяву підтримали, наполягали на її задоволенні. В подальшому заявниця надала суду заяву про закінчення розгляду справи в її відсутності.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що домоволодіння АДРЕСА_4 належить його довірителю ОСОБА_8 та ніколи не належало ОСОБА_5 . Не заперечував проти задоволення заяви щодо зняття арешту з спірного домоволодіння, оскільки його довіритель не мав ніякого відношення до кримінальної справи щодо ОСОБА_5 в рамках якого він накладався.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали заяви з додатками, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

В рамках кримінальної справи №200 постановою б/н від 01.06.2002 року старшим слідчим з ОВС слідчого відділу СБУ ОСОБА_6 на майно ОСОБА_5 , зокрема на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , було накладено арешт.

Як вбачається з матеріалів заяви та доданих до неї матеріалів ОСОБА_5 є власником домоволодіння
АДРЕСА_1 , яке було обтяжено вищевказаною постановою слідчого їй ніколи не належало.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2004 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №200 у справі за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст.367 КК України відносно ОСОБА_5 та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку з прийняттям акту амністії (номер судового провадження №1-329/04).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, окрім вищевказаної постанови слідчого додатково підставою для обтяження домоволодіння АДРЕСА_4 є постанова Самарського райсуду від 29.01.2007 року справа №1-329/04.

Так, відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У п.1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3.06.2016 №5 конкретизовано: якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174 КПК 2012 року.
Отже, враховуючи, що кримінальне провадження в рамках якого обтяжувалось домоволодіння АДРЕСА_4 закрито, то підстави для продовження його обтяження відсутні, тому відповідно заява ОСОБА_5 про скасування арешту підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 128,174, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт з домоволодіння АДРЕСА_4 , який був накладений постановою б/н від 01.06.2020 року, СБ України, старшим слідчим по ОВС слідчого відділу СБУ ОСОБА_6 та додатково-постановою Самарського райсуду від 29.01.2007р., справа №1-329/04.

На ухвалу суду протягом 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляція в Дніпровський апеляційний суд , через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1