печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8628/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000297 від 25.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2020 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000297 від 25.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме на майно, вилучене в ході проведення обшуку автомобілю марки «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема:

- тримач для сім-карти оператора «Lifecell» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_5 та ключ запалювання, що поміщено до сейф пакету № EXPO200831;

- автомобіль марки «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який поміщено до штраф майданчика.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 25.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстровано на підставі повідомлення Управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві, отримано інформацію про те, що громадяни України створили розгалужену мережу з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин за крипто валюту на території України та Печерського району м. Києва.

Продаж товару товару здійснюється через чат-бот у месенджері Телеграм з назвою підпільного магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , під акаунтом ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому збут відбувається безконтактно з потенційними покупцями за допомогою транспортно-логістичних служб, а саме Нова Пошта, кур`єрською доставкою через службу таксі 280 та здійснення так званих закладок.

Діяльність вказаного магазину, щодо залучення нових клієнтів та збуту товару, відбувається шляхом розміщення торгівельної інформації на сайті ОСОБА_5 у якому серед інших представництв знаходиться вище вказаний магазин. У торгівельному підрозділі на сайті, знаходиться інформація, яка містить способи оплати товарів, а саме: bitcoin, Easy Pay, та прайс з вказаними цінами на наркотичну продукцію.

Так, відповідно до показів свідка ОСОБА_6 , щодо якого застосовано заходи безпеки, до незаконної діяльності пов`язаної із збутом наркотичних засобів та психотропних речовин причетні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий є особою яка незаконно займається діяльністю щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий займається розвезенням (збутом) наркотичних засобів у м. Києві, в тому числі на території Печерського району м. Києва. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий займається виготовленням наркотичних засобів. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , котра є оператором незаконної діяльності щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так 07.12.2019 року в період часу 3 10:18 год по 10:27 год. у відділенні № 31 ТОВ Нова Пошта, що по вул. Московська, 5/2А, проведено контрольовану поставку психотропної речовини таблеток екстазі у кількості чотирьох штук з логотипом Fanta, громадянинові ОСОБА_11 , який здійснив відправлення 06.12.2019 року, близько 18:20 год. у відділенні № 72 ТОВ Нова Пошта, що за адресою: вул. Січових Стрільців, 14-А.

У період часу з 11.12.2019 по 17.12.2019 у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального експерименту психотропної речовини таблеток екстазі у кількості трьох штук громадянам: ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , 11.12.2019 року в ході проведення експерименту було отримано Easy Pay № 328841, від оператора злочинної групи, куди перераховано грошові кошти в сумі 1020 грн., після чого надано запит до ТОВ ФК Контрактовий дім з метою встановлення ІР - адреси входів у керування гаманцем, номери мобільних телефонів за якими здійснюється реєстрація гаманця та рух коштів (проведення транзакції грошових коштів) за весь період 12.12.2019 року отримано лист - повідомлення з ТОВ ФК Контрактовий дім в якому вказано вивід коштів з гаманців на банківські картки: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_9 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , а також абонентські номери мобільних телефонів: НОМЕР_22 , НОМЕР_23 за яким здійснюється реєстрація гаманця.

Таким чином у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального експерименту, ОСОБА_13 придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 психотропну речовина - таблетки екстазі.

Згідно висновку експерта №11-2/62 від 17.01.2020 надані на дослідження таблетки, є особливо небезпечною психотропною речовиною МДМА, маса якої 0,654г.

Та в подальшому, в період часу з 19 години 15 хвилини по 20 годину 10 хвилин 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до довідки з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно в архіві підприємства не зареєстрований і відповідно до інформації, щодо реєстрації права власності відсутня, з метою відшукування та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів, блокнотів, робочих записів, чернеток, переписки з іншими фігурантами кримінального провадження щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин за допомогою електронної пошти та програм для спілкування через мережу Інтернет (Skype, Viber та ін.), що міститься на магнітних носіях; комп`ютерної техніки, що використовувалась для створення документів, клієнтської бази, відеозаписів, які знаходяться на носіях інформації, банківських карток, на котрі перераховувались кошти за збут наркотичних засобів та психотропних речовин та грошових коштів, здобутих злочинним шляхом проведено невідкладну слідчу дію обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

- тримач для сім-карти оператора «Lifecell» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_5 та ключ запалювання, що поміщено до сейф пакету № EXPO200831;

- автомобіль марки «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який поміщено до штраф майданчика.

07.02.2020 зазначені предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явилися. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна до судового засідання не з`явився, тому слідчий суддя розглянув клопотання за його відсутності на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 25.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, в період часу з 19 години 15 хвилини по 20 годину 10 хвилин 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до довідки з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно в архіві підприємства не зареєстрований і відповідно до інформації, щодо реєстрації права власності відсутня, з метою відшукування та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів, блокнотів, робочих записів, чернеток, переписки з іншими фігурантами кримінального провадження щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин за допомогою електронної пошти та програм для спілкування через мережу Інтернет (Skype, Viber та ін.), що міститься на магнітних носіях; комп`ютерної техніки, що використовувалась для створення документів, клієнтської бази, відеозаписів, які знаходяться на носіях інформації, банківських карток, на котрі перераховувались кошти за збут наркотичних засобів та психотропних речовин та грошових коштів, здобутих злочинним шляхом проведено невідкладну слідчу дію обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

- тримач для сім-карти оператора «Lifecell» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_5 та ключ запалювання, що поміщено до сейф пакету № EXPO200831;

- автомобіль марки «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який поміщено до штраф майданчика.

При цьому, дозвіл на вилучення вказаних вище речей ухвалою слідчого судді не надавався.

Отже, вилучене майно є тимчасово вилученим майном відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Разом з тим, постанова від 07 лютого 2020 року про визнання вилученого майна речовими доказами не мотивована. У ній не вказано, з яких мотивів слідчий виходив при вирішенні питання про визнання тримача для сім-карти та автомобіля речовими доказами, яким критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України відповідає вилучене майно, зокрема: чи воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком прокурора довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як вказано у ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом з тим, при розгляді клопотання про накладення арешту слідчим не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно та їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000297 від 25.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1