Справа № 383/1318/20
Номер провадження 1-кс/383/211/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нова Збруївка Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000314 від 28.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим начальником Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 28 грудня 2020 року близько 05 годин 00 хвилин, точного часу на досудовому розслідуванні невстановлено, ОСОБА_4 , перебував в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 , де разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітньою ОСОБА_9 проводили разом відпочинок.

Під час спільного відпочинку ОСОБА_8 став виражатися грубими брутальними словами в бік неповнолітньої ОСОБА_9 образивши останню, через, що між присутніми виник конфлікт, у ході якого у неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на меті заподіяння смерті іншій людині, підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс потужні, цілеспрямовані удари кулаком лівої руки у область обличчя, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_8 впав на підлогу.

Діючи згідно свого злочинного умислу, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 почали хаотично наносити потужні, цілеспрямовані удари ногами та кулаками рук по голові, тулубу та кінцівках потерпілого ОСОБА_8 .

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_7 взявши в руки дерев`яну лавку став нею почергово наносити потужні удари по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_8 , які чергувалися з ударами ногами, які наносив останньому ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , після чого залишивши місце події.

В результаті умисних протиправних дій, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 згідно лікарського свідоцтва про смерть №1388 від 28 грудня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді плевро пульмонального шоку, закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент заподіяння, внаслідок яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Обгрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість висунутої підозри, тяжкість вчиненого правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час не вилучено, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого, свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, а також на інших свідків, які на даний час не допитані у даному кримінальному провадженні, перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає. З приводу затримання повідомив, що фактично його затримали в місті Бобринець на вулиці Пушкіна о 12 годині 00 хвилин 28.12.2020 року, який він обраховує моментом добровільного підкорення вимозі працівника поліції прослідувати до Бобринецького відділення Новоукраїнського відділу поліції. При цьому потерпілого ОСОБА_8 залишили близько 04 години 28.12.2020 року у дворі домоволодіння по АДРЕСА_3 . Свідок ОСОБА_9 приходиться йому троюрідною сестрою.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання через його необґрунтованість адже заявлені ризики не доведено. Електронний рапорт не відповідає дійсності. Єдиний свідок є співучасником, адже не перешкодила побиттю потерпілого. просив застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обгрунтовується, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що 28.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (а.с.8).

29.12.2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні можливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Вказаний злочин посягає на суспільні інтереси - проти життя та здоров`я потерпілого, що є найвищою соціальною цінністю.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими слідчим суддею у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_9 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 ; лікарським свідоцтвом про смерть.

Слідчий суддя взяв до уваги обставини пред`явленої підозри, що характеризується поведінкою ОСОБА_4 , який проігнорував застосування у повсякденному житті загальноприйнятних правил поведінки та врегулювання спірних відносин умисно завдавши потерпілому тілесні ушкодження, які потягнули смерті останнього. Також слідчий суддя врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі матір`ю ОСОБА_10 , не має місця офіційної роботи тобто офіційних джерел доходу, що свідчить про втрату соціальних зв`язків з іншими членами суспільства, окрім членів сім`ї, має можливість безпосереднього впливу на єдиного очевидця події неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , яка приходиться йому троюрідною сестрою. За таких умов вважаю, що підозрюваному не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого, свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, а також на інших свідків, які на даний час не допитані у даному кримінальному провадженні, перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином.

Таким чином, сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_4 та його особистість істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, що ускладнить і затягне досудове розслідування.

При цьому, слідчим суддею враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж триманні під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжних захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована, оскільки не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Домашній арешт обрати не є доцільним, оскільки підозрюваний не дотримується загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві, не має законного джерела одержання доходу та зможе переховуватись від слідства, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та в цілому не може гарантовано запобігати зазначеним вище ризикам.

Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть з урахуванням позитивних даних про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, посередньої характеристики не зменшує ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, зухвалий характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється, суспільну важливість об`єкту посягання, та не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, тому у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір грошової застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.12.2020 ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 28.12.2020 року о 16 год. 45 хв., що підписаний захисником із зауваженням про затримання, яке фактично відбулось 28.12.2020 року близько 12:00 год. (а.с.36-39).

За правилами ст. 209 КПК України, моментом затримання ОСОБА_4 необхідно вважати час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений залишатись поряд з уповноваженою службовою особою для проведення з його участю процесуальних дій.

Отже, слушними є посилання сторони захисту на положення ст. 209 КПК України про необхідність обчислення часу затримання підозрюваного, починаючи з моменту (12 години 00 хвилин 28.12.2020 року), коли ОСОБА_4 підкорюючись правомірному наказу уповноваженої службової особи, змушений був залишитися поряд з працівником міліції.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 12 години 00 хв. 28 грудня 2020 року.

Застосований запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_4 припиняє свою дію о 12 годині 00 хвилин 25 лютого 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1