У Х В А Л А
Іменем України
31 липня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 197-1 КК України про арешт майна -,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням посилаючись на те, що другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 197-1 КК України, у якому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що перший заступник голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_7 , за попередньою змовою та діючи у групі з ОСОБА_6 , який є фізичною особою підприємцем з діяльності щодо вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, а також оптової торгівлі зерном, насінням і кормами для тварин, умисно з корисливих мотивів, приблизно навесні 2019 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не довелося можливим, достовірно знаючи, що на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області розташований Чугуївський військовий полігон, маючи умисел на самовільне захоплення земельної ділянки земель оборони, з метою збагачення, загальною площею 31,2856 га, підготували ґрунт земельної ділянки для посіву та висадили насіння кукурудзи.

В подальшому, 16.10.2019, у період часу з 09 год. 36 хв. по 09 год. 45 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перший заступник голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_7 перебуваючи у службовому кабінеті начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 в Печенізькому ВП Чугуївському ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Робоча, 4, висунув протиправну пропозицію, а саме на невжиття заходів з боку співробітників Печенізького ВП Чугуївському ВП ГУ НП в Харківській області щодо припинення неправомірного здійснення господарської діяльності з боку ФО-П ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка виразилась у самовільному зайнятті земельної ділянки, культуванні її та збору врожаю - сільськогосподарських культур, на території ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, на що ОСОБА_8 , перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, погодився.

Приблизно восени 2019 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не довелося можливим, не припиняючи свої неправомірні дії, спрямовані на самовільне заняття земельної ділянки в зоні особливого режиму використання земель, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за допомогою сільськогосподарської техніки: комбайну, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «ДОН -1500», 1993 р.в., заводський номер № НОМЕР_2 , та автомобілю «Камаз», д.н.з. НОМЕР_3 , почав здійснювати збір врожаю кукурудзи.

Відповідно до статті 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Згідно статті 115 зони особливого режиму використання земель створюються навколо військових об`єктів Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, для забезпечення функціонування цих об`єктів, збереження озброєння, військової техніки та іншого військового майна, охорони державного кордону України, а також захисту населення, господарських об`єктів і довкілля від впливу аварійних ситуацій, стихійних лих і пожеж, що можуть виникнути на цих об`єктах.

ОСОБА_9 , займаючи посаду першого заступника голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, діючи умисно, спільно в групі за попередньою змовою з ОСОБА_6 , а також за пособництва начальника Печенізького відділення Чугуївського ВП ГУНП в Харківській ОСОБА_10 ,діючи всупереч вимогам ст.ст. 77, 115-126 Земельного кодексу України,що визначають зони особливого режиму використання земель, регламентують набуття і реалізацію права на землю, без укладання та реєстрації відповідних договорів оренди земельної ділянки або реєстрації права власності на неї, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка, у встановленому законом порядку йому або ОСОБА_6 у володіння, користування чи у власність не надавалась, будь-які правочини її власником або уповноваженим ним органом про це не укладались, з метою отримання прибутку, у невстановлений досудовим слідством час,за допомогою сільськогосподарської техніки, належної ОСОБА_6 , та залучених сторонніх осіб, які не діяли як співвиконавці, не маючи правовстановлюючих документів, вчинили самовільне зайняття земельної ділянки, а саме земельної ділянки ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, у вигляді незаконного використання землі у своїх потребах шляхом її обробки, вирощування та збирання врожаю сільськогосподарських культур, в результаті чого державі в особі Міністерства оборони України завдано тяжкої шкоди в розмірі 1339711,96 грн., що підтверджується розрахунком від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, та висновком судової економічної експертизи №8/77СЕ-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

За таких обставин, 27.03.2020, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто у самовільному зайнятті земельної ділянки, вчинений групою осіб, в зоні особливого режиму використання земель, в результаті чого державі в особі Міністерства оборони України завдано тяжкої шкоди в розмірі 1339711,96 грн.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом огляду земельної ділянки від 22.01.2020; розрахунком від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області; висновком судової економічної експертизи №8/77СЕ-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки № 213391551 від 22.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 встановлено:

- відповідно до свідоцтва про право на спадщину (серія та номер: 2-1213 від 26.07.2017) за ОСОБА_7 зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120) на житловий будинок загальною площею 70.5 (кв.м), житловою площею 46,8 (кв.м.), з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідно до договору купівлі-продажу (серія та номер: 919 від 09.06.2015) за ОСОБА_7 зареєстроване право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20) на нежитлову будівлю побутового приміщення тресту, загальною площею 486 (кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідно до свідоцтва про право власності (б/н від 23.09.2008) за ОСОБА_7 зареєстроване право власності (реєстраційний номер майна 24802757) на квартиру загальною площею 89,7 (кв.м.), житловою площею 58,3 (кв.м) за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідно листа ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, за ОСОБА_7 обліковується наступна техніка:

- трактор колісний «БЕЛАРУС-82.1», 2010 року випуску, двигун № НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

Також, відповідно листа Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області, за ОСОБА_7 обліковуються наступні транспортні засоби:

- SKODA OCTAVIA A5 1968 бежевого кольору, 2012 року випуску, № двигуна НОМЕР_7 , № кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 .

Власником вказаного майна ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 197-1 КК України, у якому ОСОБА_6 , ОСОБА_17 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 197-1 КК України, в інтересах держави в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, до відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підготовлена позовна заява про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Ціна позову складає 1 339 711, 96 грн. Вказаний позов буде вручено підозрюваним разом з обвинувальним актом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що вилучене майно містить ознаки речових доказів, має суттєве значення для кримінального провадження, з метою збереження зазначеного майна для досягнення цілей кримінального провадження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень ст. 170-173 КПК України до повноважень слідчого судді належить накладення арешту на майно під час досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, наведені норми закону вказують на те, що повноваження слідчого судді щодо накладення арешту на майно передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України на стадії досудового провадження.

Так ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.05.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 20.08.2019 до чотирьох місяців, тобто до 27.07.2020.

За таких обставин, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, тому виключається можливість накладення арешту на майно слідчим суддею поза межами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 304 КПК України,

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 197-1 КК України про арешт майна - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 03.08.2020.

Слідчий суддя : ОСОБА_1