Номер провадження: 11-сс/813/1407/20
Номер справи місцевого суду: 493/1080/20 1-кс/493/177/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 31.07.2020 р. по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000228 від 30.07.2020 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщана Балтського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 28.09.2020 р.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі, на те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а також врахував тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, данні про його особу, а саме що останній не судимий, має постійне місце проживання, посередньо характеризується, міцних соціальних зв`язків не має, зловживає спиртними напоями.

Слідчий суддя врахувавши наявність ризиків, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , яка є співмешканкою підозрюваного, прийшов до висновку про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, а саме що злочин вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя вважав за можливе не визначати розмір застави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
- підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, має матір похилого віку;
- підозрюваний хворіє на тяжкі захворювання і перебування його під вартою може суттєво погіршити його стан здоров`я;
- ОСОБА_7 сам повідомив про скоєний ним злочин, на даний час співпрацює з органами досудового розслідування, в повній мірі визнає свою вину та сприяє встановленню істині по справі;
- прокурором та слідчим не доведено та не підтверджено наявність ризиків.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_6 не з`явився про дату, час та місце був повідомлений належним чином, однак у своїй апеляційній скарзі не заперечував проти розгляду його скарги за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_10 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився про дату, час та місце був повідомлений належним чином, натомість надіслав заяву в якій просив відмовити у задоволені апеляційної скарги захисника та провести апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною першою ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 406 КПК України має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Окрім того, приймаючи до уваги те, що в апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, та його участь також є необов`язковою, колегія суддів прийняла рішення про можливість розгляду скарги в порядку письмово апеляційного провадження.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до санкції зазначеної частини статті карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги те, що сторонами не оспорюється обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що така підозра знайшла своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існує доведений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, окрім того, останній не має місця роботи, міцних соціальних зв`язків, що може вказувати на реальне існування такого ризику, а спільне проживання зі співмешканкою жодним чином не вказує на таку міцність соціальних зв`язків.

У п. 33 рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейського Суду з прав людини визначено вказує, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки в залежності від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому, необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язку з державою, в якому він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти.

Водночас, матеріали провадження містять задовільну характеристику на ОСОБА_7 , а також протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які зазначили, що підозрюваний постійно вживає спиртні напої та створює конфлікти з потерпілим, які періодично переходять бійки, що також не може вказувати на позитивну характеристику особи.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи слідчого про існування ризику з боку ОСОБА_7 щодо незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 , оскільки остання є співмешканкою підозрюваного та була очевидицею злочину, та під можливим тиском підозрюваного з огляду на відносини їх співмешкання, може змінити свої показання, зважаючи й на те, що сам потерпілий ОСОБА_16 відповідно до протоколу допиту від 31.07.2020 р. (а.п.26) не пам`ятає обставини подій, що мали місце 30.07.2020 р.

Виходячи з чого, доводи захисника з приводу зізнання підозрюваного у скоєному, також може оцінуватись критично, оскільки підозра та обвинувачення не може ґрунтуватись на показах особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, а при наявності можливого ризику впливу на свідка, який був очевидцем події, особа взагалі зможе змінити свої показання.

З огляду на що, доводи захисника з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України не ґрунтуються на беззаперечних доказах, зважаючи на матеріали провадження, в тому числі, досліджені в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає що такі ризики обґрунтовано існують.

Щодо доводів сторони захисту з приводу наявності у підозрюваного тяжких захворювань колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріалами справи та апеляційної скарги містять виписку з карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 від 07.05.2020 р., в якій не зазначено про тяжкість перебігу хвороби у вигляді: виразкової хвороби шлунку, цирозу печінки та призначено лікування у вигляді обмеження фізичних навантажень та медикаментозного лікування (а.п.50).

Окрім того, в матеріалах провадження також міститься акт огляду ОСОБА_7 від 31.07.2020 р., який не скаржився на стан свого здоров`я, а також може утримуватись в умовах ізолятору тимчасового тримання (а.п.51).

Будь-яких інших відомостей, які б вказували на те, що у підозрюваного наявні хвороби, які виключають його можливість перебування в умовах ізоляції, матеріали провадження не містять.

В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, однак захисником не надано доказів того, що ОСОБА_17 звертався за медичною допомогою, та йому було відмовлено у наданні такої, або така допомога, якої він потребує в умовах лікувального закладу вказаного типу не може бути наданою.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді, апеляційний суд з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів зможе не забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи всі викладені вище обставини в своїй сукупності, а також враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 31.07.2020 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.09.2020 року без визначення розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4