Справа № 731/193/20
Провадження № 1-кп/731/22/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області №1 матеріали кримінального провадження №0000075 від 04 травня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки с. Журавка Варвинського району Чернігівської області, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої середню спеціальну освіту, непрацюючої, незаміжньої, позбавленої батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, не маючої інвалідності чи статусу УБД, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02 травня 2020 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вибиття замикаючого пристрою вхідних дверей до житлового будинку за вищевказаною адресою, що перебував у володінні потерпілого ОСОБА_6 , проникла в середину будинку, звідки умисно таємно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрала TV-тюнер марки «SAT іntegral» бувший у використанні, вартістю на момент вчинення злочину 333,33 грн, DVD- програвач модель DVX 642, виробник LG, бувший у використанні, вартістю на момент вчинення злочину 250 грн, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 583,33 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні нею кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю та зазначила, що період часу, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Суду пояснила, що 02 травня 2020 року, близько 18 години вона дійсно проникла в будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вибиття замикаючого пристрою вхідних дверей житлового будинку. Скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно здійснила викрадення чужого майна, яке було належне ОСОБА_6 . Вказала, що вартість викраденого майна вона не оспорює. Щиро розкаювалася, наголосила, що усвідомила протиправність своїх дій.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що його підзахисна визнає свою вину. Однак, наголосив, що протокол добровільної видачі речей від 03 травня 2020 року є доказом, здобутим з порушенням процесуальних норм, оскільки складений до внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, вважав що висновок експерта, проведений без дослідження викрадених об`єктів не відповідає дійсності та не може бути обґрунтуванням для обвинувачення ОСОБА_4 , зважаючи на що вартість майна стороною обвинувачення встановлена не була, а справа підлягає закриттю. Крім того, вказав, що потерпілий не є власником будинку, зважаючи на що не міг надавати дозволи на проведення відповідних слідчих дій.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт, проникнення до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вибиття замикаючого пристрою вхідних дверей житлового будинку та викрадення належного йому майна зокрема: TV- тюнеру марки «SAT іntegral», DVD- програвача модель DVX 642, виробник LG. Пояснив, що будинок знаходиться у власності батька, але помешкання поділено між ними, він постійно користується своєю частиною будинку, яка має відповідні двері та замикаючий пристрій на них, отже є володільцем вказаного приміщення, викрадені речі використовувались за призначенням постійно, були у справному стані. Щодо призначення обвинуваченій покарання поклався на розсуд суду.

Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він 02 травня 2020 року прийшовши з роботи до дому, за адресою: АДРЕСА_3 , виявив в в одній з кімнат TV-тюнер та DVD-програвач. На питання щодо належності зазначеного майна, ОСОБА_4 вказала, що взяла його без дозволу в свого знайомого ОСОБА_6 . На вимоги про повернення даного майна власнику, ОСОБА_4 відмовилася. В ранці наступного дня, за адресою його проживання, прийшли працівники поліції з ОСОБА_6 та почали з`ясовувати обставини зникнення майна, на що ОСОБА_4 повідомила, що викрала ці речі та на вимогу працівників поліції добровільно їх видала.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що в поточному році, точної дати пригадати не може, за її місцем проживання перебувала ОСОБА_9 . Також, у будинку перебував ОСОБА_7 . Пообідавши, ОСОБА_4 пішла, а свідок та ОСОБА_7 лягли відпочивати. Згодом, свідок прокинулась, помітила що в будинку перебуває ОСОБА_4 , а на ліжку з`явився DVD- програвач. Свідок поцікавилась, що це за майно, і ОСОБА_4 сказала, що вона взяла його у ОСОБА_6 .

Також, вина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у житло, підтверджується іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_6 , яка зареєстрована у Варвинському ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області 03 травня 2020 року за №630 щодо здійснення крадіжки з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належного йому майна, зокрема: TV-тюнеру марки «SAT іntegral» та DVD-програвача модель DVX 642;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000075 від 04 травня 2020 року, що підтверджує факт відкриття кримінального провадження, постановою про доручення проведення досудового розслідування групі слідчих від 04 травня 2020 року та повідомленням про призначення прокурора від 04 травня 2020 року, що підтверджують повноваження вказаних осіб на здійснення кримінального провадження;

- довідкою Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області від 15 травня 2020 року що підтверджує факт постійного користування та зареєстрованого місця проживання потерпілого ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_4 ;

- протоколом огляду місця події від 03 травня 2020 року житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та ілюстративною таблицею до даного протоколу, що підтверджує факт несанкціонованого проникнення до будинку, та помешкання, яке знаходилось у користуванні потерпілого. При цьому суд з`ясував, що проведення вказаної слідчої дії було здійснено за письмовою згодою безпосереднього користувача майна, а сумніви сторони захисту, були спростовані поясненнями потерпілого щодо наявності його добровільної згоди на проведення цих дій. Виходячи із сукупності всіх обставин та пересвідчившись як у наявності фактичного права користування та володіння житловим приміщенням потерпілого та його добровільної згоди, та вчинення процесуальної дії не по відношенню до обвинуваченої, суд вважає вказаний доказ належним та допустимим;

- протоколом слідчого експерименту від 14 травня 2020 року та ілюстративною таблицею до даного протоколу, що підтверджує факт вчинення зазначеного злочину обвинуваченою ОСОБА_4 за обставин вказаних в обвинувальному акті. При цьому, суд зважає й на позицію обвинуваченої, яка в судовому засіданні повідомила, що вона добровільно та без будь-якого примусу брала участь у вказаній слідчій дії та добровільно пояснила та вказала на механізм проникнення до житлового приміщення, місце перебування викраденого майна, факт протиправного заволодіння останнім, його родові ознаки та характеристики;

- постановою про проведення товарознавчої експертизи від 04 травня 2020 року на підставі якої надано висновок експерта судово-товарознавчої експертизи №1363 від 07 травня 2020 року, згідно до якого ринкова вартість TV-тюнера марки «SAT іntegral» чорного кольору, 2017 року випуску, без пошкоджень, бувшого у використанні станом на 02 травня 2020 року складає 333 грн. 33 коп., а ринкова вартість DVD-програвача моделі DVX 642, виробник LG, 2017 року випуску, без пошкоджень, бувшого у використанні станом на 02 травня 2020 року складає 250 грн. 00 коп., що підтверджує вартість викраденого майна. Оцінюючи вказаний доказ, суд критично ставиться до пояснень сторони захисту, в частині невідповідності даного висновку, зважаючи на його надання без дослідження експертом фізичного стану майна, оскільки висновок експерта проведений без дослідження об`єктів, але з врахуванням повного та відповідного опису об`єктів, у відповідності зокрема п. 3.5 інструкції та не викликає сумнівів у його правильності та достовірності.

Щодо інших доказів, які подані стороною обвинувачення, слід зазначити, що протокол добровільної видачі речей було складено 03 травня 2020 року, тобто перед внесенням відомостей до ЄРДР щодо вчинення даного кримінального правопорушення, що підтверджується відповідним витягом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (стаття 86 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. У частині 2 цієї статті наведені виключні обставини, через які суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК.

Таким чином, ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вже встановлено судом, наявний в матеріалах справи протокол добровільної видачі речей було складено перед внесенням відомостей щодо даного кримінального правопорушення до ЄРДР, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України, та на підставі ст. 87 КПК України є підставою для визнання зазначеного доказу недопустимим.

Крім того, зважаючи на те, що інші процесуальні дії, які зафіксовані в наступних письмових доказах, зокрема: протоколі пред`явлення речей для впізнання від 06 травня 2020 року; постанові про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 06 травня 2020 року; були здійснені на підставі доказів (речей), які були здобуті з порушенням процесуального законодавства, то, відповідно, вказані письмові докази, за принципом «плоду отруйного дерева», суд вважає також недопустимими.

Разом з тим, суд звертає увагу, що визнання під час розгляду справи вказаних доказів недопустимими, не є підставою для висновку щодо відсутності самої події вчинення даного кримінального правопорушення.

Встановлення судом недопустимості доказів або порушень вимог процесуального закону під час збирання доказів не може повністю спростовувати фактів, які в них зафіксовано, та показання потерпілих та/або свідків.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 642/5974/13-к.

Крім того, суд бере до уваги інші належні та допустимі докази, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі: усні пояснення потерпілого ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перелічені вище письмові докази, що узгоджуються та не суперечать один одному, та відповідають змісту обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена поза розумним сумнівом, а її дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднаному з проникненням у житло, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

При обранні виду та міри покарання, суд зважає на загальні засади призначення покарання, зокрема: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Суд враховує вимоги ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_4 не працює; раніше не судима; незаміжня; позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в лікаря-нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за медичним висновком не потребує примусового лікування.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує результати досудової доповіді, відповідно до яких, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченої, сприятиме запобіганню вчиненню нею нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням становить 583 грн 33 коп. Викрадені речі були відшукані в ході досудового слідства.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експерта, та інші процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: TV-тюнер марки «SAT іntegral», разом з пакетом №4347609, які упаковано до експертного пакету Національної поліції України №4347523; DVD-програвач модель DVX 642, виробник LG, разом з пакетом №4347608, які упаковано до експертного пакету Національної поліції України №4347521; які передані до кімнати зберігання речових доказів Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, її захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1