Справа № 357/6462/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001381, внесеного 03.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_7 ,

захисники адвокати: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так, 02.04.2020 приблизно о 01.40 годин ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийшли до помешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , з метою вчинення насильницьких дій щодо останнього. Зважаючи, що ОСОБА_10 відмовився пропустити ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до місця свого проживання, то останні застосувавши до ОСОБА_10 фізичне насильство у вигляді нанесення ударів по тілу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та незаконність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в супереч волі та бажання ОСОБА_10 пройшли до його місця проживання квартири АДРЕСА_5 , внаслідок чого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 здійснили незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства.

Крім цього, 02.04.2020 в період часу з 01.40 годин по 03.12 годин до помешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , подолавши фізичний супротив останнього, проникли ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які діючи умисно та за попередньою змовою з метою отримати від ОСОБА_10 інформацію, яку останній надав співробітникам правоохоронних органів з приводу протиправної діяльності ОСОБА_5 , а також зізнання у цьому, усвідомлюючи суспільну небезпечність та незаконність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення фізичного болю ОСОБА_10 , упродовж приблизно всього часу перебування у помешканні останнього здійснювали нанесення численних ударів ОСОБА_10 по різним частинам тіла, та використовуючи електричний паяльник під`єднаний до електромережі 220В здійснювали контакт нагріваючою частиною до оголених частин тіла ОСОБА_10 , а також під`єднавши електричні дроти до електромережі напругою 220В здійснювали контакти розізольованими дротами під напругою до оголених частин тіла ОСОБА_10 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 162 КК України, а саме, як незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства та за ч. 2 ст. 127 КК України у катуванні, тобто в умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 162 КК України, а саме, як незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства та за ч. 2 ст. 127 КК України у катуванні, тобто в умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 162 КК України, а саме, як незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства та за ч. 2 ст. 127 КК України у катуванні, тобто в умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

11.12.2020 під час судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 127 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 11.12.2020.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 127 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 11.12.2020.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 127 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 11.12.2020.

Прокурор в судовому засіданні, вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисники в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 127 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість за ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 127 КК України у зазначених діяннях.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років. З врахуванням положень ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, сторони погоджуються на те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання та погоджуються на звільнення його від відбування покарання із випробуванням та встановленням йому іспитового строку тривалістю один рік. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Крім цього, також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_4 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років. З врахуванням положень ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, сторони погоджуються на те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та погоджуються на звільнення його від відбування покарання із випробуванням та встановленням йому іспитового строку тривалістю один рік. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_5 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років. З врахуванням положень ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, сторони погоджуються на те, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання та погоджуються на звільнення його від відбування покарання із випробуванням та встановленням йому іспитового строку тривалістю один рік. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України, а саме у незаконному проникненні до житла із застосуванням насильства та у катуванні, тобто в умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 162 КК України є нетяжким злочином, а злочин за ч. 2 ст. 127 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України, а саме а саме у незаконному проникненні до житла із застосуванням насильства та у катуванні, тобто в умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 162 КК України є нетяжким злочином, а злочин за ч. 2 ст. 127 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України, а саме у незаконному проникненні до житла із застосуванням насильства та у катуванні, тобто в умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 162 КК України є нетяжким злочином, а злочин за ч. 2 ст. 127 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, а також обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, а також обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між прокурором та обвинуваченими угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинувачених за ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 127 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинувачених немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Речові докази в справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 11.12.2020 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11.12.2020 покарання у виді:

- за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

- за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11.12.2020 покарання у виді:

- за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

- за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11.12.2020 покарання у виді:

- за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

- за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Речові докази, а саме електричний кабель з оголеною кінцівкою; металеву спіраль до якої приєднано два дроти від яких йде білий кабель з двома вилками, які поміщено до паперового конверту; металевий предмет, схожий на ніж, який поміщений до паперового конверту; металеві ножиці, які поміщено до паперового конверту; пластмасову пляшку з-під води, який поміщено до спеціального пакету №7296519; пусту ампулу для ін`єкцій з наліпкою «вода для ін`єкцій» зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту; пошкоджений подовжувач без дроту, який поміщено до паперового конверту; наволочку зі слідами речовини бурого кольору різної форми, яку поміщено до паперового конверту; частину килиму зі слідами речовини невідомого походження, яку поміщено до паперового конверту; дев`ять недопалків, які поміщено до паперового конверту; частини двох подовжувачів з оголеними проводами, які поміщені в спецпакет №INZ3010279; чотири паяльника, які поміщено в спецпакет №INZ3013786; прозорий пакетик з білою речовиною, який поміщений в спецпакет №7191291; шредер із залишками канабісу, поміщено в спецпакет №7191287; ампулу порожню «Цефтріаксон» та паперовий стакан з насінням схожим на канабіс, поміщено до спецпакету №INZ2026955, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Мобільний телефон марки «Prestigio» та мобільний телефон марки «Nokia» imei: НОМЕР_1 , які поміщено до спецпакету №02691338; мобільний телефон «Nokia» imei: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Samsung imei І: НОМЕР_5 І/І imei 2: НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_7 , поміщено в спецпакет №INZ202952; чоловічу куртку зеленого кольору «CLOKK HOUSE», поміщено до спецпакету №7296509, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як власнику майна.

Мобільний телефон марки «Nokia» imei: НОМЕР_8 без сім карти, та мобільний телефон марки «Samsung» imei 1: НОМЕР_9 , imei 2: НОМЕР_10 без сім карти, які поміщено до спецпакету №INZ2026956; кросівки чорного кольору марки «Reebok», які поміщено до спецпакету №7296515, куртку сірого кольору з помаранчевими вставками, які поміщено до спецпакету №7301883; штани чорного кольору, які поміщено до спецпакету №7301884, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , як власнику майна.

Куртку чорного кольору, яка поміщена до спецпакету №7296510; штани темно-синього кольору марки «Nike», кофту спортивна темно - синього кольору із синіми вставками марки «Nike», та футболка сірого кольору, які поміщено до спецпакету №7296511; чоловічу кофту сірого кольору з написом «Т С Star», чоловічі штани синього кольору з написом «Nike», які поміщено до спецпакету №7296500; кросівки синього кольору, які поміщено до спецпакету №7301885, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , як власнику майна.

Кайданки №ХК №1485(4)5, палку резинову №004, відеореєстратор та жорсткий диск Toshiba, які поміщені до спецпакету №7296508 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, конфіскувати в дохід держави.

СД диск з відеозаписом аудіо-, відеоконтролю місця (за особою), який зберігається у прокурора та знаходяться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001381 від 03.04.2020.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової у розмірі 1634,50 грн. (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривень 50 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1