Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/938/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відео конференції матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2020 року, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання про застосування амністії на підставі законодавства України про амністію,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_7 , який тимчасово перебуває в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування амністії на підставі законодавства України про амністію.

За наслідком розгляду клопотання засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що після вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення 19.07.2019, за вчинення якого він наразі відбуває покарання, Верховною Радою України закон про амністію не приймався, отже клопотання засудженого про застосування закону про амністію є передчасним та на даний час судом не встановлено правових підстав для застосування амністії до засудженого ОСОБА_7 , тому в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до нього Закон про амністію.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що він хоча і засуджений з застосуванням ст.. 71 КК України, однак до такого покарання не може бути застосовано умовно дострокове звільнення, однак можливо застосувати закон про амністію.

Крім того, поза увагою районного суду залишилися те, що на його утриманні є донька, він офіційно одружений. До засудження працював. Померла його мати та залишилася рідна сестра інвалід дитинства.

Також те, що до нього ніколи не застосовувався закон про амністію. Щодо вчиненого злочину щиро розкаюється, допомагав розслідуванню, вину у вчиненому визнав.

Просить звільнити якщо не на весь термін, то хоча б на один рік.

Заслухавши доповідь головуючого судді, засудженого ОСОБА_7 , думку прокурора, який зауважив, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Висновки суду про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії на підставі законодавства України про амністію, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.01.2020 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 роки 06 місяців.

Злочин за вчинення якого ОСОБА_7 засуджений, скоєний ним 19.07.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженого, оскільки після вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за вчинення якого він відбуває покарання, Верховною Радою України закон про амністію не приймався. Тому, клопотання засудженого про застосування закону про амністію є передчасним та не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , а тому підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4