Справа № 508/687/20
Провадження № 1-кс/508/176/20
У Х В А Л А
Іменем України

"03" вересня 2020 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заступника начальника ВП начальника СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3
розглянувши клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погоджено з заступником керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000027, внесеному до ЄРДР 24.07.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з поданого клопотання про арешт майна, слідчим відділенням Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 24.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Згідно клопотання, в ході досудового розслідування отримано ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 05.08.2020 року про тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.01.2020 в ході тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено зазначені у клопотанні документи.
Враховуючи те, що вилучені документи під час тимчасового доступу до речей і документів необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, оскільки вони самі по собі або у сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення істини по провадженню, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.
Заступник начальника ВП начальник СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовільнити у повному обсязі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду зазначеного клопотання на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом.
Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, вилучення майна, про яке йдеться в поданому клопотанні відбувалося на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 05.082020 року про тимчасовий доступ до речей та документів.
Слідчий суддя зазначає, що за загальним правилом, передбаченим ч. 5 ст. 171 КПК України, арешт накладається на тимчасово вилучене майно. Майно набуває статус тимчасово вилученого, якщо воно вилучено під час обшуку, огляду або після затримання особи на підставі ст.207, 208 КПК України (ст. 168 КПК України). Іншого порядку набуття майна статусу тимчасово вилученого чинний КПК України не передбачає.
В свою чергу Главою15 Розділу ІІ КПК України регламентовано порядок тимчасового доступу до речей та документів. Так, ч. 1 ст. 159 КПК України надає можливість стороні кримінального провадження, яка звернулась з відповідним клопотанням здійснити вилучення (виїмку) речей та документів. Проте, положення статей Глави 15 КПК України не вказують на те, що речі та документи, які вилученні під час тимчасового доступу набувають статус тимчасово вилучених.
Тобто, вказане свідчить, що речі на які слідчий просить накласти арешт не є тимчасово вилученими, а тому відсутні підстави для накладення на них арешту.
Більше того, ч. 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні поданого клопотання про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст.100, 170-173, 369- 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погоджено з заступником керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000027, внесеному до ЄРДР 24.07.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, про арешт майна -відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1