Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/45/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2021, якою щодо підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.03.2021 включно, з покладенням наступних обов`язків:
- заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, за винятком їх участі в процесуальних діях; надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань; носити електронний засіб контролю.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 19.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, кваліфікованого як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, з метою збуту, про що 18.01.2021 йому повідомлено про підозру.
Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про відсутність підстав для повного задоволення клопотання слідчого, проте встановлено підстави та необхідність для обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.
При цьому прокурор вказує на те, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, офіційно не працевлаштований, а злочин в якому підозрюється, є корисливим. При цьому сам підозрюваний зізнався, що займався збутом психотропних речовин з метою отримання доходу.
Крім того, слідчим суддею проігноровано доводи прокурора і про те, що на даний час досліджено лише 15 з 51 вилученого згортку, тому підозра за ч. 1 ст.307 КК України не кінцева та на даний час перевіряється причетність підозрюваного до вчинення інших подібних злочинів, а перебуваючи на волі ОСОБА_6 може приховати чи спотворити докази.
Вказує на те, що суд в ухвалі зазначає про те, що ОСОБА_6 визнав вину та співпрацює зі слідством. Однак, жодних дій для співпраці підозрюваний не вчинив, не вказав джерело походження психотропних речовин, спосіб отримання та розмір винагороди за здійснення «закладок», тощо.
Також, прокурор вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам, а тому на його переконання, застосування запобіжних заходів більш м`яких аніж тримання під вартою не дасть можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, чи то домашній арешт.
При цьому посилається і на те, що законність рішення - це його сувора відповідність вимогам матеріального та процесуального права, а вмотивованість рішення означає, що в ньому викладаються всі фактичні і юридичні аргументи, які підтверджують висновки і рішення, що містяться в описовій та резолютивній частинах. Мотивування є вираженням законності і обґрунтованості. Невмотивоване рішення не може бути визнано законним і обґрунтованим.
За таких обставин прокурора вважає, що рішення суду першої інстанції є немотивованим та необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та йогозахисника, які заперечили задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновків, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом другим частини третьої статті 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Як слідує із клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком до 8 років, що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно пливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Окрім цього, в клопотанні зазначено, що підозра за ч. 1 ст. 307 КК України не кінцева та на даний час перевіряється причетність підозрюваного до вчинення інших подібних злочинів, а перебуваючи на волі ОСОБА_6 може приховати чи спотворити докази та продовжити злочинну діяльність.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, на переконання колегії суддів, не звернув уваги на вимоги ст.ст. 177, 178, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, які передбачають мету та підстави застосування запобіжних заходів, обставини, що враховуються при їх обранні та визначають певну категорію осіб, до яких може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застосувати до останнього більш суворий запобіжний захід.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, із застосуванням якого в повній мірі буде забезпечено виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Із даного приводу слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України.
Так, підозра, яка пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтовується наявними в матеріалах клопотання копіями документів: протоколом огляду місця події; протоколом особистого обшуку затриманого та огляду речей, що знаходяться при ньому; витягом з висновку експерта №407-МРВ від 18.01.2021; протоколом огляду предмету; постановою про визнання та долучення речового доказу до матеріалів кримінального провадження; протоколом допиту підозрюваного; протоколами допиту свідків.
Окрім цього, судова колегія також враховує наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків, а також знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, так як санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено основне покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, що вказує на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, слід зазначити, що оскільки на даний час по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій направлених на встановлення та зібрання доказів, а тому у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, в тому числі впливати на свідків.
Таким чином, з урахуванням наведених фактів, на переконання судової колегії, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за обставин даного кримінального провадження та встановлених ризиків, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, при цьому такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на думку судової колегії, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КК України).
Так, колегія суддів при визначені розміру застави враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність соціальних зв`язків та визначає ОСОБА_6 заставу у розмірі п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що грошовому еквіваленті становить 113 500 грн, і який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри до нього та при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по справі.

За вказаних обставин, колегія суддів уважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувавши при цьому ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2021 та постановити нову ухвалу про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 376, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2021, якою застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 17.03.2021 року включно - скасувати.
Клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , яке погоджено процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , про застосування стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 51 день, а саме з 16.35 год. 26.01.2021 до 16.35 год. 17.03.2021 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі апеляційного суду.
Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 113 500 грн., які необхідно внести за наступними реквізитами: рахунок отримувача: №6310, отримувач коштів Кропивницький апеляційний суд, код ЕДРПОУ: 42265404 банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ МФО: 820172.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 на строк до 17.03.2021 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2