КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.09.2020 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, а саме до 22.11.2020, без визначення розміру застави.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого, та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації, або надати йому право внесення застави.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник зазначала, що 23.09.2020 слідчим суддею оголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, а оголошення повного тексу ухвали слідчого судді на призначену дату 28.09.2020 не відбулось. При цьому, захисник 28.09.2020 та 01.10.2020 зверталася з клопотанням про отримання копії ухвали слідчого судді, однак станом на 02.11.2020 копії оскаржуваної ухвали їй не вручено.
В апеляційній скарзі захисник вказала на те, що слідчим суддею порушено вимоги ст.ст. 177, 183, 184, 194, 132, 206, 208, 209 КПК України, та зазначала, що додані до клопотання слідчого матеріали не містять доказів наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею у ході судового засідання не досліджувалися докази, які надані органом досудового розслідування на обґрунтування клопотання.
На думку захисника, обраний запобіжний захід є занадто суворим та порушує права підозрюваного.
Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є необґрунтованою, а додані до клопотання докази неналежними та такими, що спростовують оголошену підозру.
Крім того, кваліфікація дій підозрюваного не відповідає змісту повідомлення про підозру.
Апелянт зазначала, що в умовах ізоляції ОСОБА_7 зазнає неправомірних дій з боку працівників поліції, зокрема останні примушували його надавати неправдиві показання та залякували, про що він повідомляв 05.08.2020 письмово начальника ізолятора тимчасового тримання міста Києва та 06.08.2020 слідчого та захисника.
Орган досудового розслідування, обґрунтовуючи наявність ризику переховування від органів досудового розслідування, послався лише на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.
До клопотання слідчого не додано доказів можливості виїзду ОСОБА_7 у будь-яку країну, у разі покладання на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Підозрюваний ніколи не був зареєстрований і не мав місця проживання на окупованій чи непідконтрольній Україні території, він уродженець м. Рівне, а тому посилання органу досудового розслідування на можливість його переховування, на думку апелянта, є безпідставним.
ОСОБА_7 є громадянином України, має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований та проживає, працює водієм, одружений з ОСОБА_10 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2010 року народження, а також має на утриманні матір пенсійного віку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, підозрюваний має хронічні захворювання, які потребують лікування, зокрема простатит та камені в нирках, а також в січні-лютому 2020 року він переніс менінгіт, який залишив наслідки для його здоров`я у виді головних болів.
На переконання захисника, органом досудового розслідування не доведено можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки на день подання апеляційної скарги всі речові докази стороною обвинувачення вилучені.
Слідчий суддя помилково вказав на те, що підозрюваний може впливати на потерпілого та іншого підозрюваного, оскільки таких процесуальних осіб, виходячи з доданих до клопотання слідчим документів, не існує.
Крім того, відсутнє обґрунтування можливості підозрюваного впливати на свідків, знищити, спотворити докази та перешкоджати кримінальному провадженню, якщо до нього буде обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Як зазначено у апеляційній скарзі та убачається із матеріалів судового провадження, дані про вручення підозрюваному або його захиснику копії повного тексту оскаржуваної ухвали від 23.09.2020, яку проголошено 05.10.2020 у відсутності учасників судового розгляду, у матеріалах судового провадження відсутні. Апеляційну скаргу подано захисником ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 02.10.2020.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи захисника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту належним чином завіреної копії повного тексту ухвали слідчого судді, а тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000570 від 11.06.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 30.07.2020 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня йому вручено повідомлення про підозру в організації вчинення закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.09.2020.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2020 продовжено строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 30.09.2020 включно.
23.09.2020 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , без визначення розміру застави, на 60 днів,у межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.09.2020 задоволено клопотання слідчого, та продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, а саме до 22.11.2020, без визначення розміру застави.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, сховати або спотворити речі та документи які мають істотне значення у кримінальному провадженні, продовжити протиправну діяльність.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи. Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обгрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зміст підозри та вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому доводи захисника у цій частині є безпідставними.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, є безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, згідно якого, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.
З наведених підстав, є передчасними доводи захисника в апеляційній скарзі про невірну кваліфікацію дій підозрюваного та неналежність долучених до клопотання доказів. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
До завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про продовження щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Твердження апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується, що продовжують існувати ризики переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити протиправну діяльність, а тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.
Ураховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, їх підвищену суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обгрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.
Обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі із доповненнями, зокрема те, що ОСОБА_7 є громадянином України, має у власності квартиру за адресою:АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований та проживає, працює водієм, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2010 року народження та матір пенсійного віку, має хронічні захворювання, враховані слідчим суддею під час вирішення питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, проте вказані відомості не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги щодо здійснення незаконного впливу на підозрюваного в умовах тримання під ватою з боку працівників поліції, у тому числі залякування та примушування до надання показів, що стало підставою для звернення захисника до правоохоронних органів із відповідною заявою, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Даних на підтвердження внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення працівниками поліції незаконних дій відносно ОСОБА_7 , стороною захисту не надано.
Крім того, вказані обставини не є предметом розгляду під час перегляду ухвали про продовження дії запобіжного заходу у апеляційному порядку, та підлягають перевірці під час розгляду судом кримінального провадження по суті.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3