Провадження №11-кп/801/1165/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі
відеоконференції,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2020 в судовому провадженні за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.06.2017 за ч. 2 ст. 186 КК України з врахуванням ст. 71 КК України.
Оскаржувана ухвала мотивована тим, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення.
Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, в якій висловлює незгоду з судовим рішення та вказує на заохочення від адміністрації установи, погашення стягнення, наявність міцних соціальних зв`язків, переоцінку життя, відбуття ним майже всього терміну покарання. Вважає, що суд ретельно не дослідив дані, які його характеризують.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З наведеного слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.06.2017 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2018 ОСОБА_7 зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 строку покарання.
Приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дослідив характеризуючі дані та з`ясував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про значну суспільну небезпеку ОСОБА_7 та схильність останнього до скоєння злочинів. За час відбування покарання один раз притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, не працевлаштований.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення, адже поведінка засудженого наразі не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Клопотання засудженого розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження та особової справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 537-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4