Справа №639/5028/20
Провадження №1-кс/639/2091/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою Ле Лілії Тионг на бездіяльність слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , що полягає у не розгляді клопотання в рамках кримінального провадження № 0000460 від 17.03.2020 р., -

в с т а н о в и в:

12.08.2020 року на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій скаржник просить визнати незаконною бездіяльність слідчого і порушення строків розгляду клопотання, ненадання оцінки доказам, зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 04.08.2020 р.

В обґрунтування скарги зазначено, в ході розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 17.03.2020 р. стороною захисту (ким саме у скарзі не зазначено) подано слідчому СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 клопотання щодо оцінки доказів у кримінальному провадженні. Станом на час подання скарги до слідчого судді будь-якого реагування на клопотання слідчим не здійснено.

Дослідивши зміст та обґрунтування поданої скарги, в порядку вимог ст.ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого, прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник ОСОБА_3 фактично оскаржує бездіяльність слідчого ОСОБА_2 щодо не реагування на клопотання сторони захисту від 04.08.2020 р., яке в тексті скарги поіменовано як «клопотання щодо оцінки доказів».

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, предметом вказаної норми закону є клопотання про виконання процесуальних дій.

Разом з тим, у скарзі ОСОБА_3 йдеться мова про нерозгляд клопотання щодо оцінки слідчим доказів у кримінальному провадженні.

Поняття оцінки доказів передбачене ст. 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Законом не передбачено будь-якого процесуального порядку оформлення результатів оцінки доказів у кримінальному провадженні, окрім як постановлення процесуального рішення у встановлених КПК України випадках (ч.3 ст. 110 КПК України): рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Правом оцінки доказів, зібраних в ході досудового розслідування, наділений, зокрема суд, який розглядає обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Відтак, КПК України не передбачено винесення слідчим процесуального рішення про оцінку доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, нерозгляд слідчим клопотання такого змісту не входить до переліку видів бездіяльності, оскарження якої передбачено в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України (як нездійснення слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк).

Крім того, до скарги не додано копію клопотання від 04.08.2020 р., тому неможливо встановити, яким чином, на думку сторони захисту, мав би бути виражений результат оцінки слідчим тих чи інших доказів.

Отже, зі змісту поданої скарги ОСОБА_3 встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, тому вимоги за цією скаргою не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 подано скаргу на бездіяльність слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , яка не підлягає оскарженню на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 303 304, 309, 369 372 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою Ле Лілії Тионг на бездіяльність слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , що полягає у не розгляді клопотання в рамках кримінального провадження № 0000460 від 17.03.2020 р.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1