Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2396/20
Провадження №: 1-кп/332/411/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

представник потерпілого: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з останнім, завдав не менше одного удару кулаком лівої руки та не менше одного удару кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , після чого, останній опинився на землі в положенні сидячи. Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , без розриву у часі, ОСОБА_5 завдав один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_7 , а саме у носову та лобну частину, чим спричинив йому, відповідно до висновку експерта № 422 від 16.04.2020, тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: перелому кісток основи черепу, перелому кісток лицьового черепу, забій головного мозку середнього ступеня, посттравматичну внутрішньо-мозкову гематому правої лобної частки, субдуральні нашарування крові над правою лобно- тім`яною ділянкою, закритий перелом кісток носу, гемосинус пнемофтальм ліворуч, рани голови та обличчя, крововилив в м`які тканини лівої половини обличчя, крововиливи під кон`юнктивою обох очей, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі, щиро кається у скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 18 березня поточного року в денний час він знаходився на дитячому майданчику разом із своїм молодшим сином ОСОБА_8 , якому на той час було 4 роки. Біля майданчика проходив потерпілий у компанії хлопця та дівчини, при цьому дуже гучно розмовляв із елементами нецензурної лайки та нібито звернувся до нього із питанням «Ей ти?». Він порадив потерпілому йти далі з ОСОБА_9 . Компанія пішла далі. Він ще трохи пограв із сином на майданчику після чого попрямував додому. Зустрів знайомого, з яким трохи поспілкувались. У цей час, потерпілий разом з іншим хлопцем знов проходив біля нього та гучно нецензурно лаявся. Між ним та потерпілим виник словесний діалог з цього приводу, під час якого потерпілий його «послав нецензурно». Від неадекватної поведінки потерпілого налякався його син, якого він вирішив відвести додому та повернутись до потерпілого, щоб провчити останнього за образу. Він привів сина додому та швидко наздогнав хлопців, які перебували біля школи № 21. Потерпілий у цей час справляв природну потребу біля дерева, його товариш знаходився неподалік. Він підбіг до товариша потерпілого та дав йому ляпасу. Після цього він підбіг до потерпілого, який став у стойку та почав махати кулаками. Він двічі наніс кулаками рук удари по обличчю потерпілого, від чого останній присів на землю, після чого ногою наніс боковий удар по обличчю потерпілого, від чого той впав. Після цього він покинув місце пригоди. Щиро кається у скоєному. Просив вибачення у потерпілого. Вважає що його протиправні дії були спровоковані неадекватною поведінкою потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 18 березня поточного року він в денний час разом із своїм товаришем ОСОБА_10 біля магазину-кафе по вул.Електричній розпивали пиво. Він вжив близько двох літрів пива. Вирішили йти додому. Проходили по вул. Машинній, де бачили ОСОБА_5 із дитиною, якого він до цих подій не знав. Потерпілий зазначив, що він дійсно в той час, будучі напідпитку, гучно та з елементами нецензурної лайки спілкувався із ОСОБА_10 . ОСОБА_5 у нього запитав: «Це Ви мені?», на що він відповів що ні. Після цього ОСОБА_5 із дитиною пішли далі по вул.Машинній. Він із ОСОБА_11 перебували в районі школи № 21, де біля дерева він справляв природні потреби. Побачив боковим зором, як до них підбіг ОСОБА_5 , дав ляпас ОСОБА_12 та почав направлятись до нього. Він запитав у обвинуваченого: «Що ти робиш?». У цей час обвинувачений наніс удар кулаком правої руки по лівій частині його обличчя. Після цих подій він впав, втратив свідомість, отямився у лікарні, куди потрапив після дзвінка жінки, яка все це бачила. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

За клопотанням сторони обвинувачення, судом долучені та досліджені наступні документи:
- висновок експерта № 422 від 16.05.2020, згідно змісту якого, відкрита черепно-мозкова травма: перелом кісток основи черепу, перелом кісток лицьового черепу, забій головного мозку середнього ступеня, посттравматична внутрішньо-мозкова гематома правої лобної частки, субдуральні нашарування крові над правою лобно- тім`яною ділянкою, закритий перелом кісток носу, гемосинус пнемофтальм ліворуч, рани голови та обличчя, крововилив в м`які тканини лівої половини обличчя, крововиливи під кон`юнктивою обох очей кваліфікується у ОСОБА_7 як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя;
- висновок експерта № 439/к від 15.09.2020, згідно змісту якого, виникнення виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виключається за механізмом, викладеним в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в протоколі та відеозапису проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , в протоколі та відеозапису проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 .

Інших доказів учасниками судового провадження суду не надано.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії тяжких;
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, частково відшкодував спричинену матеріальну шкоду;
- обставиною, яка пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;
- обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення. З урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, обставин справи, його відношення до скоєного, позиції потерпілого, наявність в діях останнього елементу віктимної поведінки, які у свою чергу спровокували обвинуваченого на скоєння злочину, суд вважає за можливе та доцільне застосувати до ОСОБА_5 положення ст.ст. 75,76 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та понесених судових витрат на правову допомогу. Згідно змісту позову, протиправними діями ОСОБА_5 йому було завдано серйозних проблем, пов`язаних із станом його здоров`я. З 18.03.20 по 03.04.20 та з 06.04.20 по 13.04.20 він перебував на лікуванні в медичних закладах. Під час лікування проведено міжщелепове шинування з перекидною тягою, операція «відкрита репозиція та фіксація кісток верхньої щелепи титановими міні пластинами». З урахуванням вже понесених витрат 55 789,56 грн. та подальшого необхідного лікування (орієнтовна вартість 48445 грн.), позивач визначає матеріальну шкоду в розмірі 104 234, 56 грн. Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому спричинені душевні моральні страждання, викликані порушенням звичайного укладу життя, погіршенням стану здоров`я, частковою втратою працездатності, у зв`язку із чим оцінює спричинену йому моральну шкоду у розмірі 250000 грн. Окрім того, просить стягнути з ОСОБА_5 документально підтверджені судові витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив заявлені позовні вимоги та заявив що за час судового розгляду ОСОБА_5 сплатив йому 22313 грн., які він відносить до матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково: матеріальну шкоду у повному обсязі, моральну шкоду не визнав, витрати на правову допомогу визнав частково у розмірі 2000 грн. Заявив що вже перерахував на рахунок потерпілого 22313 грн. та планує у подальшому відшкодовувати шкоду.
З`ясувавши позицію учасників судового розгляду щодо позовних вимог, дослідивши матеріали справи, керуючись положеннями статей 55, 127, 128 КПК України, статей 1166, 1167, 1168 ЦК України, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Враховуючи протиправний характер діянь обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, матеріальний стан обвинуваченого, часткове визнання ним позовних вимог, часткове відшкодування матеріальної шкоди, характер, тривалість, обсяг та глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_7 , наслідки, у тому числі, пов`язані із порушенням нормального життєвого укладу потерпілого, погіршенням стану його здоров`я, наявність елементу віктимної поведінки потерпілого, яка у подальшому спровокувала протиправні дії ОСОБА_5 та виходячи із принципу розумності, виваженості й справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині матеріальної шкоди підлягають задоволенню, з урахуванням сплачених ОСОБА_5 22313 грн., в частині моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 80 000 грн., в частині понесених судових витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн., підтверджених відповідною квитанцією № 08102020 від 08.10.2020, актом прийняття передачі виконаних робіт по договору підлягають задоволенню в повному обсязі.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 81 921,56 грн., моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 80 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1