Справа № 357/3789/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області кримінальне провадження № 0000352 від 08.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Малгобек, Інгушетія Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 , захисники адвокати: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 08.02.2019 приблизно о 18.00 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , перебували поблизу Будинку урочистих подій по вул. Ярослава Мудрого, буд. 20 в м. Біла Церква, Київської області, де проводився масовий агітаційний захід в рамках проведення передвиборчої агітаційної компанії кандидатом в Президенти України, відповідно до постанови ЦВКУ № 229 від 06.02.2019 ОСОБА_8 .

Так, приблизно о 18.20 год. ОСОБА_3 в групі з ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю, у невстановленому слідстві місці, у невстановленої слідством особи, придбали димові гранати (шашки), що не містять вибухових речовин та є вільними в обігу, грубо порушуючи громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства, в частині ігнорування загальноприйнятих правил і норм поведінки в громадських місцях, забезпечення умов спокійного відпочинку людей, з особливою зухвалістю, запалили вищевказані димові гранати (шашки), які в результаті термічної дії почали задимлювати навколишній прострій, та застосовуючи фізичну силу, почергово кинули їх у бік натовпу (скупчення) людей з метою зірвати проведення масового заходу, а саме виступу кандидата в Президенти України, відповідно до постанови ЦВКУ № 229 від 06.02.2019 ОСОБА_8 , який проводився в рамках передвиборчої агітаційної компанії. Помітивши дим, громадяни почали розбігатися в різні сторони, а учасники агітаційної компанії будучи наляканими такими діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тимчасово припинили виступ.

Таким чином, ОСОБА_9 у групі з ОСОБА_4 здійснили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю та в подальшому, працівники поліції припинили хуліганські дії.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. 296 ч. 2 КК України, за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 296 ч. 2 КК України, за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

11.09.2020 під час судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисників - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України.

Також у відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, а саме за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

З фактичними обставинами викладеними в обвинувальному акті ОСОБА_3 повністю погодився, як-то з датою, місцем, часом вчинення злочину та повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, просив їх врахувати, а від дачі показів у судовому засіданні відмовився. Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, а саме за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Також обвинувачений ОСОБА_4 з фактичними обставинами викладеними в обвинувальному акті повністю погодився, як-то з датою, місцем, часом вчинення злочину та повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, просив їх врахувати, а від дачі показів у судовому засіданні також відмовився. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Так, зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Визнано покарання узгоджене сторонам, яке має понести ОСОБА_4 , у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, є нетяжким злочином.

Також суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, є нетяжким злочином.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме визнання вини та обвинуваченому ОСОБА_4 визнання вини. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що злочин, за який притягується ОСОБА_3 відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований, а також маючий місце проживання, раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Крім того, також судом не встановлені обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , а також враховуючи, що злочин, за який притягується ОСОБА_4 відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, не має утриманців, а також маючий місце реєстрації та проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинувачених немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 11.09.2020 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11.09.2020 покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11.09.2020 покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: грошові кошти в сумі 9523 грн., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченим роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1