Справа № 305/1126/20
Номер провадження 1-кп/305/404/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇ И

10.08.2020 року Рахівський районний суд Закарпатської області

в особі судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахові в спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.06.2020 за №0000428 у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, українця, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи призовником, на виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у встановленому порядку пройшов медичний огляд у призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 та рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 був визнаний придатним до військової служби і призваний на строкову військову службу.

У подальшому, 05.11.2019 ОСОБА_3 отримав повістку та зобов`язався прибути до районної призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07 годин 00 хвилин 12.11.2019 для відправлення у військову частину у зв`язку з призовом на строкову військову службу.

Однак, призовник ОСОБА_3 , будучи завчасно повідомленим про час та місце явки для відправлення до строкової військової служби, за відсутності поважних на те причин, не маючи підстав для відстрочки чи звільнення від призову, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, 12.11.2019 та у подальшому не прибув до районної призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у війська та проходження строкової військової служби у лавах Збройних Сил України та таким чином ухилився від призову на строкову військову службу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, тобто в ухиленні військовозобов`язаного від призову на строкову військову службу.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII набрав чинності 01 липня 2020 року, відповідно до якого внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні даного кримінального проступку повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000428.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від призову на строкову військову службу.

З положень ч. 2 ст. 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є молодий за віком, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із вимог ст. 50 КК України, з тим що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 335 КК України у вигляді обмеження волі у мінімальному розмірі.

Підстав для призначення іншого виду покарання або застосування положень ст. 75 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання в межах санкції статті 335 КК України у виді обмеження волі у мінімальному розмірі.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.368-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Термін відбуття покарання ОСОБА_3 , слід рахувати з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рахівський районний суд Закарпатської області. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1