ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2107/20 Справа № 195/426/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000099 від 07 березня 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі, Запорізька область, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 днів.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за таких обставин.
Так, 06.03.2020 близько 17 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на завдання ударів, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , в цей же день, тобто 06.03.2020 приблизно об 17 годині 40 хвилин перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою завдання фізичного болю, наніс потерпілій ОСОБА_9 долонею правої руки два удари по обличчю в область лівої щоки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , фізичний біль, не спричинивши при цьому потерпілій тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України 80 годин громадських робіт перевести у 10 днів позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 днів.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини, доведеності винуватості ОСОБА_6 та кваліфікації його дій, вважає, що вирок у цьому провадженні підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, прокурор вказує, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 в порушення вимог закону, визначивши обвинуваченому остаточне покарання на підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України, не застосував правила, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та не застосував закон, який підлягає застосуванню, а тому вирок підлягає скасуванню із ухваленням нового.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав подану скаргу та просив змінити вирок, й застосувати у провадженні положення ст. 72 КК України, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення скарги, потерпілого та його представника, які покладаються на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які визнавались обвинуваченим в судовому засіданні, та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Разом з цим, перевіряючи доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, колегія суддів вважає їх необгрунтованими, з таких підстав.
Згідно зі ст. 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних праовопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.
Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Статтею 72 КК України визначено правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зокрема, передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокркма, одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до положеннь ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав та розкаявся, вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, позитивно характеризується за місцем проживання, не працевлаштований.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, та обставиною, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.
Вказаним обставинам, суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про неможливість застосування у провадженні положень ст.ст. 69, 75 КК України та необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення у виді громадських робіт.
Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та, на підставі ст. 75 КК України, його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків в силу ст. 76 КК України.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке він вчинив 06 березня 2020 року, тобто в період невідбутого покарання за попереднім вироком.
Як видно із оскаржуваного вироку, суд, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначив обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 днів, при цьому, на підставі пп. г) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, перевів менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт.
Отже, апеляційний суд не убачає підстав, які б вказували на незаконність рішення суду першої інстанції, та необхідність скасування або зміни вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4