Дата документу 20.10.2020
Справа № 334/2255/20
Провадження № 1-кп/334/958/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001080 від 26 березня 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке, Запорізької області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31 січня 2020 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт;

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2020 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та засуджений до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

03 березня 2020 року зазначений вище вирок суду набрав законної сили. 10 березня 2020 року надійшов для виконання до Дніпровського районного відділу філіалу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, у зв`язку з чим було заведено особову справу відносно обвинуваченого.

Після чого, обвинувачений був викликаний 12 березня 2020 року до Дніпровського РВ з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, та з`явившись у вказаний день його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що відібрано підписку, роз`яснено правові наслідки за ухилення від відбування покарання згідно ч.2. ст.389 КК України. Однак обвинувачений відмовився в письмовій формі від відбування покарання у виді громадських робіт, до яких повинен був приступити не пізніше 16 березня 2020 року у Концерні «Міські теплові мережі».

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , умисно порушив порядок та умови відбування покарання відповідно до ч.1 ст.37 КВК України, а саме не приступив своєчасно до відбування покарання, згідно направлення; не з`явився за викликом до органу пробації, не вийшов на дільницю відпрацювання громадських робіт без поважних причин, та взагалі не відбув 80 годин громадських робіт, які йому були визначені вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя, до відбуття покарання так і не приступив, тобто безпричинно протягом тривалого періоду часу на роботу Концерну «Міські теплові мережі» не вийшов без поважних на те причин, тим самим ухилився від призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

У пред`явленому обвинуваченні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 провину визнав повністю, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючих обставин в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше судимого, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст.389 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.71 КК України, немає оскільки на час розгляду даної справи обвинувачений покарання яке йому було призначено за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2020 року у вигляді 80 годин громадських робіт він відбув у повному обсязі 07 липня 2020 року.

Отже враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1