ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/649/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 711/5443/20 Категорія: ст.537,539 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора

захисника ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 серпня 2020 року стосовно засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить замінити ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким видом покарання обмеження волі. Вважає, що ухвала районного суду прийнята з порушенням матеріального і процесуального права, невмотивована і підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Фактично засуджений ОСОБА_8 відбув покарання 10 років 21 день. З урахуванням строку попереднього ув`язнення з 28.07.2010 р. по 11.10.2011 р., зарахованого вищевказаною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2016 р. в строк відбування покарання, датою настання ОСОБА_8 пільги, передбаченої ст.82 КК України, є 15.01.2018 р.

Таким чином, ОСОБА_8 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин - умова п.3 ч.4 ст.82 КК України виконана.

Як зазначає ст.6 КВК України, під виправленням засуджених слід розуміти процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Таким чином, критеріями застосування до засудженого більш м`якого виду покарання є: правомірна поведінка, ставлення до скоєного, відсутність злісних порушень, сумлінне ставлення до обов`язків в період відбування покарання, а також шанобливе ставлення до інших засуджених і співробітникам виправної системи.

За час перебування в установі з 15.11.2011 р. допустив порушення установленого порядку відбування покарання, за що отримав 5 стягнень, які станом на червень 2019 і на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку.

За сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки ОСОБА_8 неодноразово заохочувався правами начальника установи.

За атестаційними листами засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно, дотримується вимог адміністрації стосовно поведінки та режиму, був працевлаштований шевцем по ремонту взуття, з колективом не конфліктує, з представниками адміністрації ввічливий та тактовний, підтримує соціально корисні зв`язки з рідними. За висновками атестацій, проведених в різні періоди відбування покарання, засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення.

З 1.09.2017 р. по 30.06.2018 р. засуджений ОСОБА_8 навчався у Черкаському навчальному центрі №62, де здобув професію Швачка. Оператор швацького устаткування 3-го розряду, про що отримав відповідне свідоцтво. За період навчання характеризується позитивно.

На даний час за висновками медичних фахівців ОСОБА_8 виставлено діагноз: гіпертонічна хвороба 11 ст.2 ризик високий, хронічний гастродуоденіт, висока міопія, артифакія правого ока, катаракта лівого ока. Рекомендовано звільнення від робіт з фізичним навантаженням, а також від робіт з зоровим навантаженням.

Вважає, що засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання розкаявся, показав себе тільки з позитивної сторони та своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення і виконав умови ч.3 ст.82 КВК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши вимоги апеляційної скарги, матеріали особової справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволення скарги виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Ухвала районного суду вказаним вимогам відповідає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 останній раз засуджений 01.07.2011 року Черкаським районним судом Черкської області за ч. 4 ст.152, ч.3 ст.153, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2016 року згідно Закону України № 838-У1ІІ від 26.11.2015 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28.07.2010 року по 11.10.2011 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 28.07.2010 року.

Кінець строку: 15.05.2022 року.

Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 15.11.2011 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що п`ять раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, два з яких були злісними. Стягнення на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку. Був працевлаштований шевцем по ремонту взуття. Виконував роботи з благоустрою установи. За сумлінну поведінку і ставлення до праці був 17 раз заохочений. Роботи із самообслуговування виконує самостійно.

06.06.2019 року вибував на лікування до СВК-81 смт. Стрижавка Вінницької області. Перебуваючи там вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

03.07.2019 року прибув до ВК-62 для подальшого відбування покарання.

З липня 2019 р. по даний час не працює в зв`язку з відсутністю бажання.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Духовне відродження». Відвідує дім молитви ЄХБ.

Згідно вироку суду провину в скоєному злочині не визнав, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Має позов по справі в розмірі 153 469 грн. 97 коп. В розшуку не перебував.

29.06.2016 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання можливості застосування до нього ст. 101 КВК України, але рішенням комісії установи йому відмовлено, оскільки він не стає на шлях виправлення.

17.01.2018 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання застосування до нього ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням), але рішенням комісії установи відмовлено, так як він не став на шлях виправлення.

27.02.2019 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання застосування до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання), але рішенням комісії установи відмовлено, так як він не довів своє виправлення.

25.01.2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як засудженому, який не став на шлях виправлення.

13.01.2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як засудженому, який не довів своє виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Беручи до уваги комплексний підхід до особи засудженого, враховуючи наявність 5 стягнень, за два з яких були суворі догани, які погашені, наявність 17 заохочень правами начальника, посередню характеристику, остання подяка була в травні 2019 року, однак з початку 2020 року немає жодного заохочення, враховуючи рішення адміністративної комісії установи, де неодноразово розглядались питання щодо можливості застосування до ОСОБА_9 пільг у виді умовно-дострокового звільнення та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з тих причин, що останній не довів своє виправлення.

Враховуючи вищевказане, і те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог Пленуму ВСУ та КК України та дійшов вірного висновку про те, що необхідно відмовити захиснику ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_9 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому доводи апеляційної захисника є не обґрунтованими.

Виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основним орієнтиром для оцінки ступеня виправлення, застосування різних видів заохочення є такі показники, визначені у чинному кримінальному та кримінально-виконавчому законодавстві: сумлінна поведінка, сумлінне ставлення до праці, до навчання, активна участь у роботі самодіяльних організацій. Крім того сумлінна поведінка і ставлення до праці враховується за весь період перебування засудженого у виправно-трудовій установі.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім цього не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, у зв`язку з чим ухвалу суду Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 серпня 2020 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 539 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 серпня 2020 року року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді