ПОСТАНОВА
24 липня 2020 року

м. Київ
справа № 1-2/11

провадження № 51-3294ск20
Суддя Верховного Суду Мазур М.В., розглянувши спільну касаційну скаргу адвоката Завалишина Юрія Олеговича та представника за довіреністю Пахолок Ольги Андріївни, яка діє в інтересах цивільного позивача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 травня 2020 року,
встановив:
Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України (далі КК України), та закриття провадження у справі, на підставі статей 7-1, 11-1 Кримінально-процесуального кодексу України (в ред. 1960 року) (далі КПК України 1960), у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків у сумі 164 тис. 669 грн 84 коп залишено без розгляду.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення шкоди в розмірі 1 млн 222 тис. 751 грн 68 коп. залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 травня 2020 року вищезазначену постанову місцевого суду залишено без змін.
У спільній касаційній скарзі адвокат Завалишин Ю. О. та представник за довіреністю ОСОБА_4 порушують питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги має відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу, відповідно до яких у скарзі повинна міститися вказівка на те, в чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення та доводи на її обґрунтування. Вказівка про незаконність оскаржуваного судового рішення має зазначатись із урахуванням підстав для скасування або зміни судових рішень, вказаних у ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, підставами для скасування або зміни в касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, крім постановлених апеляційним судом як судом першої інстанції, можуть бути істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Адвокат Завалишин Ю. О. та представник за довіреністю ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свою спільну скаргу щодо незаконності судових рішень, вказують на незаконність та необґрунтованість вищевказаних судових рішень, однак про жодну з передбачених ст. 370 КПК України 1960 року підстав у скарзі не зазначають.

Крім того, вони належним чином не обґрунтовують незаконність оскаржуваних рішень, зважаючи на імперативність приписів статей 7-1, 11-1 КПК України 1960 року у їх взаємозв`язку, та на обов`язковість застування, визначенихцими нормами, правил за наявності підстав, передбачених ст. 49 КК України.
Інші доводи касаційної скарги стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, не є підставою для зміни чи скасування в касаційному порядку судового рішення.
Отже, адвокатом Завалишиним Ю. О. та представником за довіреністю Пахолок О. А. у спільній касаційній скарзі не наведено підстав, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтоване і справедливе судове рішення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог, у тому числі й ст. 350 цього Кодексу , не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Оскільки спільна касаційна скарга адвоката Завалишина Ю. О. та представника за довіреністю Пахолока О. А. не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, у витребуванні справи за їх спільною касаційною скаргою слід відмовити.
Справа може бути витребувана для її перевірки у касаційному порядку лише за умови усунення зазначених недоліків та надходження повторної касаційної скарги в межах строку, передбаченого ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні кримінальної справи.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 Перехідних положень КПК України,
ухвалив:
Відмовити адвокату Завалишину Юрію Олеговичу та представнику за довіреністю Пахолок Ользі Андріївні, яка діє в інтересах цивільного позивача Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» у витребуванні кримінальної справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Мазур