Справа № 283/2307/20
провадження №1-кп/283/66/2021
У Х В А Л А
28 січня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури про застосування заходів виховного характеру в кримінальному провадженні №0000448 до малолітньої ОСОБА_7 , яка вчинила суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбаченого ч. 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , будучи неповнолітньою, вчинила суспільно-небезпечні діяння при таких обставинах.

27.08.2020 року близько 00-ї години, ОСОБА_7 , як особа, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та щодо яких матеріали кримінального провадження перебувають на розгляді в Малинському районному суді, з метою незаконного заволодіння мопедом, достовірно знаючи про його місце зберігання, прибула до садиби в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 залишилася біля садиби спостерігати за навколишньою обстановкою, в той час ОСОБА_8 за допомогою металевого лому, який віднайшов на території садиби, віджавши скобу навісного замка вхідних дверей, спільно з ОСОБА_7 проникли до гаражного приміщення, де виявили мопед марки «Honda» моделі «Dio», ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 чорного кольору. ОСОБА_7 , взявши мопед руками за кермо, викотив його на АДРЕСА_1 , завдавши власнику ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 6469, 94 грн.

Після цього, без розриву в часі, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , повернувшись до гаражного приміщення, здійснили крадіжку мотокоси торгової марки «Foresta» модель FC-43 в корпусі зеленого кольору; зварювального пристрою торгової марки «Tesla-Weld» модель»WIG/300» синього кольору; кутової шліфувальної машинки торгової марки «Интерскол» модель»180/1800М сірого кольору; цілої упаковки електродів торгової марки «Monolith» типу «УОНИ 13/55 Плазма 3 мм» масою 2,5 кг; відкритої упаковки електродів торгової марки «Monolith» типу «УОНИ 13/55 Плазма 3 мм» масою 2,5 кг; упаковки електродів торгової марки «Sumy-electrode» типу «ЦЛ 11 3 мм» масою 2,5 кг; двох струбцин металевих; насадки до автомобільного компресора, завдавши власнику ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 10350,83 грн.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи своє клопотання зазначила, що ОСОБА_7 на момент скоєння суспільно небезпечного діяння виповнилося 11 років, у зв`язку з чим до неї необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля у вечірній час без супроводу дорослих та передати малолітню ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_5 до досягнення нею 18-ти річного віку.

ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечних діянь визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, пообіцяла, що більше такого не повториться.

Законний представник ОСОБА_5 , мати ОСОБА_7 просила задовольнити клопотання прокурора та передати доньку під її нагляд.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Статтею 499 КК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього можуть бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Разом з тим, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 в скоєнні суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення передбачене ч.2. ст. 289 КК України, та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вичненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у інше приміщення за ч.3 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 на момент скоєння кримінальних правопорушень виповнилося 11 років, а тому в силу вимог ст.22 КК України вона є особою, яка недосягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність .

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітня ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу доньки їй під нагляд.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітньої, її характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.

Керуючись ст. 22, 97, 105 КК України, ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000448 від 29.09.2020 року відносно ОСОБА_7 за ознаками суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , учениці 6 класу ЗОШ №3 м. Малина, не судимої,

примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження: оголосити ОСОБА_7 осуд за вчинені нею неправомірні дії;

обмеження дозвілля у вечірній час без супроводу дорослих

та передачі її під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 .

Строк застосування примусових заходів виховного характеру до досягнення ОСОБА_7 15-ти річного віку.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя