Справа № 359/7951/20
Провадження №1-кс/359/2052/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника адвоката ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , щодо ненадання письмового дозволу матері підозрюваного на побачення з останнім та зобов`язання вчинити дію, в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 153, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 152 КК України, -
в с т а н о в и в:
08.10.2020 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до суду з скаргою на бездіяльність слідчого Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області щодо ненадання письмового дозволу матері підозрюваного на побачення з останнім та зобов`язання вчинити дію.
Свою скаргу мотивував тим, що слідчим відділом Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001655 від 28.08.2020 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146. ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.10.2020 року у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Зазначеною ухвалою ОСОБА_5 не обмежено у спілкуванні з будь-якими особами.
ОСОБА_6 , яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_5 неодноразово зверталась до слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області із заявами про надання їй дозволу на побачення з сином. Зокрема, востаннє відповідна заява була нею подана 23.09.2020 року. Проте, ні на попередні заяви останньої, ні на дану заяву слідчий не відреагував, передбаченого законом письмового дозволу на побачення ОСОБА_6 з підозрюваним ОСОБА_5 не надав.
У зв`язку з цим, заявник вважає, що зазначеною бездіяльністю слідчого порушуються права його підзахисного ОСОБА_5 , а тому у поданій до суду скарзі просить визнати бездіяльність слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 щодо ненадання письмового дозволу ОСОБА_6 на побачення з її сином - підозрюваним ОСОБА_5 протиправною та зобов`язати слідчого негайно надати ОСОБА_6 письмовий дозвіл на побачення з його підзахисним.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні зазначеним у клопотанні, та просив його задовольнити.
В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 зазначила, що письмовий дозвіл на побачення з підозрюваним слідчий надає на свій власний розсуд. Вона відмовила в наданні такого дозволу матері підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки вважала, що ОСОБА_6 могла надати своєму синові інформацію, яка негативно вплине на подальше досудове розслідування кримінального провадження, зважаючи на те, що ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині не визнає.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, думку слідчого, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею третьою Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Згідно зі статтею 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 3 статті 11 КПК України передбачено, що кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.
Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.
Як вбачається зі змісту скарги захисник у судовому засіданні ставить питання про порушення прав підозрюваного ОСОБА_5 на побачення з його матір`ю ОСОБА_6 .
Слідчий суддя звертає увагу на те, що положення національного законодавства щодо надання побачень особам, які утримуються під вартою, було предметом неодноразового дослідження Європейського суду з прав людини, який у своїх численних рішеннях проти України зазначав, що положення національного закону не визначають із достатньою чіткістю межу та спосіб здійснення дискреційних повноважень слідчих органів щодо надання дозволу на побачення затриманій особі зі своїми родичами.
Національне законодавство передбачає лише, що дозвіл на побачення надається слідчим або судом, не визначаючи при цьому жодної підстави для відмови у наданні такого побачення.
Враховуючи наведене, слідчий суддя, виходячи із загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, вважає необхідним вжити заходи для захисту прав особи, яка утримується під вартою.
Таким чином, з огляду на те, що положення закону не містять підстав для відмови у наданні дозволу на побачення, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчих групи слідчих (в тому числі і слідчу СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 ) в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, - негайно надати дозвіл на побачення матері ОСОБА_6 з підозрюваним ОСОБА_5 , а також розглядати заяви щодо побачення рідних та близьких з підозрюваним в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 року, у встановлений Законом України «Про попереднє ув`язнення» строк та порядку.
При цьому, враховуючи задоволення скарги в частині зобов`язання слідчих вчинити відповідні дії, інша частина скарги задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю на те підстав.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 42, 206, 303, 376 КПК України, ст.ст. 6, 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчий суддя

у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчих групи слідчих (в тому числі і слідчу СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 ) в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, - негайно надати дозвіл на побачення матері ОСОБА_6 з підозрюваним в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 153, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 152 КК України.
Зобов`язати слідчих групи слідчих (в тому числі і слідчу СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 ) в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, - розглядати заяви щодо побачення рідних та близьких з підозрюваним в кримінальному провадженні №0001655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 року, у встановлений Законом України «Про попереднє ув`язнення» строк та порядку.
У задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснити о 17.00 год. 15.10.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1