Номер провадження: 11-кп/813/1811/20
Номер справи місцевого суду: 946/2174/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2020 р. відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл, Одеської області, болгарина, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначено йому покарання в силу ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

Скасовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 та до набирання законної сили вироку відносно нього запобіжний захід не обрано.

Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного вироку, судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що 18 березня 2020 року об 11 год. 37 хв., він, знаходячись в адміністративній будівлі відділу організації несення служби у місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Телеграфна, 72, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та подальшого винесення інспектором роти з обслуговування міста Ізмаїл УПП ДПП молодшим лейтенантом Поліції ОСОБА_8 постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, а також той факт, що інспектор роти з обслуговування міста Ізмаїл УПП ДПП ОСОБА_8 знаходиться при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_7 висловив погрози заподіяння інспектору роти з обслуговування міста Ізмаїл УПП ДПП ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді переламу нижніх кінцівок.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , зазначив, що не оспорюючи висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 , вважає вирок таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, а саме положень ст. 69 КК України, а також невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також особі обвинуваченого. Свої вимоги мотивував тим, що:

-суд безпідставно врахував щире каяття ОСОБА_7 як пом`якшуючу обставину, оскільки відповідно до характеристики, виданої ДВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та також відображено у досудовій доповіді органу пробації, ОСОБА_7 характеризується посередньо, проявляє агресію до працівників поліції, неодноразово провокував конфліктні ситуації, під час яких вів себе зухвало з працівниками поліції, не виконував їх законних вимог;

-повне визнання вини не може визнаватись пом`якшуючою обставиною, та суперечить фундаментальним засадам права на захист та презумпцію невинуватості та це обрана позиція сторони захисту;

-відсутність попередніх судимостей також не може бути визнано пом`якшуючою обставиною, оскільки згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний дотримуватись Конституції та законів України і не порушувати права та свободи інших людей, тобто це є обов`язком громадянина України;

-відповідно до досудової доповіді органу пробації, ризик повторного вчинення злочинів та небезпеки для суспільства, оцінююється як «середній» та виявлено дві криміногенні потреби: «контроль над поведінкою та мисленням» та «ставлення до правопорушення», що не може визнаватись як позитивний висновок органу пробації;

-відсутність матеріальної шкоди у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 345 КК України є ознакою, яка не впливає на сам склад злочину, який є формальним і настає не залежно від настання суспільно небезпечних наслідків;

-зазначені судом першої інстанції пом`якшуючі обставини не можуть визнаватись такими, що пом`якшують та істотно знижують ступіть тяжкості вчиненого злочину, та не зменшують ступінь підвищеної суспільної небезпеки злочину.

Посилаючись на вказані доводи прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та постановити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_8 , який також підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив відмовити у задоволенні скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно з приписами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до ст. 96 КК України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що він не в повній мірі відповідає приписам зазначених норм кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Так, за результатами судового розгляду, суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, але всупереч вимогам п.2 ч.3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині оскаржуваного вироку судом не сформулюване обвинувачення, яке було визнано ним доведеним за результатами судового розгляду, а суд лише послався на нього, виходячи із обвинувачення, сформульованого органом досудового розслідування у обвинувальному акті від 30.03.2020 р.
З огляду на це, апеляційний суд враховує положення ч.1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Водночас, згідно положень п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.
Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Скасовуючи вирок суду 1-ої інстанції з підстав істотного порушення вимог КПК України, які є безумовною підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, апеляційний суд не розглядає доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості рішення районного суду в частині неправильності застосування положень ст. 69 КК України, дослідження обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
За таких умов доводи прокурора про необхідність скасування вироку є слушними та підлягають частковому задоволенню. Вимоги, викладені в апеляційній скарзі прокурора не підлягаю задоволенню з підстав, наведених вище.
Під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі апеляційного суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 23, 370-374, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд ,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2020 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4