Провадження №1-кп/463/687/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000273 від 22 квітня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не судимого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із Особою 3, Особою 1, Особою 2, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою протиправного заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах заздалегідь домовились про спільне вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, з корисливих мотивів.

В подальшому, діючи на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб із Особою 3, Особою 1, Особою 2, отримавши з невстановленого на даний час слідством джерела інформацію про переміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , вранці 22 квітня 2020 року, маючи із собою заздалегідь заготовлену для придушення можливого опору зі сторони потерпілих, а також залякування останніх, з метою безперешкодного заволодіння їх майном, вогнепальну зброю невстановленого зразка, прибули до місця роботи ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , що на вул. Академіка Павлова, 6ц, у м. Львові та сіли у заздалегідь підготовлений автомобіль марки «Форд Мондео», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який був раніше припаркований неподалік даного будинку з метою прихованого спостереження за приходом ОСОБА_12 та ОСОБА_6 до даного будинку. Цього дня близько 10 годині 03 хвилини ОСОБА_12 та ОСОБА_6 на автомобілі останнього «Сузукі С4» д.н.з. НОМЕР_2 прибули до будинку № 6ц на вул. Академіка Павлова у м.Львові та припаркували автомобіль неподалік даного будинку.

Побачивши автомобіль на якому прибули потерпілі, Особа 2 та Особа 1, маючи при собі заздалегідь заготовлену вогнепальну зброю невстановленого зразка, вийшли із заздалегідь підготовленого автомобіля марки «Форд Мондео», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та увійшли в під`їзд будинку АДРЕСА_3 для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, з корисливих мотивів, при цьому, ОСОБА_11 та Особа 3 залишились в автомобілі.

Припаркувавши автомобіль «Сузукі С4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 та ОСОБА_6 пішли в напрямку будинку № 6ц на вул. Академіка Павлова у м.Львові, в який зайшли о 10 годині 04 хвилини, при цьому ОСОБА_12 на плечах тримав рюкзак у якому знаходились грошові кошти ОСОБА_6 .

В подальшому, Особа 2 спільно з Особою 1, керуючись єдиним умислом, маючи на меті вчинити напад з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, побачивши, що ОСОБА_12 та ОСОБА_6 перебували на першому поверсі в будинку АДРЕСА_3 , використовуючи заготовлену вогнепальну зброю невстановленого зразка, діючи за попередньою змовою групою осіб, по заздалегідь обумовленому плану, направили таку в напрямку ОСОБА_12 , для залякування останнього, з метою безперешкодного заволодіння його майном.

Однак, після вчинення ОСОБА_12 активних дій щодо збереження майна, тобто опору нападникам, Особа 2 спільно з Особою 1, маючи на меті вчинити умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, тобто вчинити діяння, що не охоплювалось єдиним з ОСОБА_11 умислом, здійснили декілька пострілів із згаданої вогнепальної зброї в напрямку ОСОБА_12 , в результаті чого спричинили йому множинні вогнепальні кульові поранення, що призвело до значної крововтрати, від чого останній помер на місці. В подальшому Особа 2 спільно з Особою 1 заволоділи рюкзаком у якому знаходились грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень, 4 000 (чотири тисячі) доларів США, які згідно з курсом НБУ станом на 22 квітня 2020 року становлять 108 326 (сто вісім тисяч триста двадцять шість) гривень, 3 000 (три тисячі) Євро, які згідно з курсом НБУ станом на 22 квітня 2020 року становлять 88 073 (вісімдесят вісім тисяч сімдесят три) гривні та 10 (десять) швейцарських франків, які згідно з курсом НБУ станом на 22 квітня 2020 року становлять 280 (двісті вісімдесят) гривень.

У той же час, ОСОБА_11 та Особа 3, керуючись єдиним умислом, маючи на меті вчинити напад з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, побачивши, що ОСОБА_12 та ОСОБА_6 близько 10 години 04 хвилин увійшли в під`їзд будинку АДРЕСА_3 , вийшли з заздалегідь підготовленого автомобіля марки «Форд Мондео», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та підійшли до входу у згаданий під`їзд, з метою заблокувати можливі шляхи відходу ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , де в подальшому застосували фізичну силу до ОСОБА_6 , який в цей час здійснив спробу вибігти з під`їзду, поваливши його на землю та завдавши йому численні удари руками та ногами по голові та тілу з метою подолання опору останнього, чим спричинили йому садна на чолі, на правій кисті та синець в ділянці правого кульшового суглобу, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Після зазначених подій ОСОБА_11 , Особа 3, Особа 1 та Особа 2 на автомобілі марки «Форд Мондео», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з місця події втекли, заволодівши майном (грошовими коштами) потерпілих на загальну суму 1 396 679 (один мільйон триста дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень.

В подальшому, у другій половині цього ж дня автомобіль марки «Форд Мондео», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на якому ОСОБА_11 , Особа 3, Особа 1 та Особа 2 втекли з місця вчинення злочину, було виявлено покинутим у лісосмузі, неподалік вул. Медової Печери, що в м. Львові.

Крім цього, ОСОБА_11 , приблизно в кінці 2016 року на початку 2017 року на вул. Любінській у м. Львові, (детальніший час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалось), при зустрічі із невстановленою, на даний час, досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, для власного вживання, отримав від останньої пристрій для куріння, зокрема металеву люльку із паперовим згортком в якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження екстракт канабісу, які зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та приблизно в період грудень 2016 року січень 2017 року вжив отриманий канабіс, шляхом куріння з використанням зазначеної вище люльки.

22 квітня 2020 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_2 , в тумбочці у кімнаті вказаної квартири виявлено та вилучено люльку (пристрій для куріння). В нашаруваннях речовини темно-коричневого кольору на робочій поверхні люльки (пристрою для куріння), виявлено екстракт канабісу, який віднесено до особливо-небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,4803 грам.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні розбою з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я людини, а також у незаконному придбанні, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до наданих суду характеризуючих даних на обвинуваченого ОСОБА_11 , останнійраніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 , з участю його захисника ОСОБА_10 , за згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , досягнуто та підписано угоду від 3 грудня 2020 рокупро визнання винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_11 беззастережно визнав свою винність у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та наведені обставини вчинення таких, сторони дійшли згоди щодо обрання обвинуваченому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння досудовому розслідуванню, надання ним свідчень, які викривають злочинні дії інших учасників групи спрямовані на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я людини, та умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів зокрема Особою 3, Особою 1 та Особою 2, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_11 за вчинені ним кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі із конфіскацією майна. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди. Окрім цього, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України в угоді вказано про співпрацю підозрюваного зі стороною обвинувачення з викриття інших учасників злочину, і факт такої співпраці підтверджується матеріалами вказаного кримінального провадження.

Судом встановлено, що дані угоди про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідають вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідають Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цих статей, з врахуванням положень ст. 70 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, потерпілих, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачуються, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченим зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений, захисник, прокурор і потерпілі просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, потерпілих, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначення узгодженого сторонами остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, і ухвалення обвинувального вироку.

29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 663/537/17 (провадження №13-31кс18) п.106 зазначила, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

З врахуванням наведеного слід застосувати до ОСОБА_11 положення ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, та зарахувати у строк покарання визначеного судом строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 3 грудня 2020 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000273 від 22 квітня 2020 року.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання:
за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією майна;

за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік у кримінально-виконавчій установі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його затримання з 22 квітня 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати у строк покарання визначеного вироком суду ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 22 квітня 2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_13

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3