Справа № 1-303/11
Провадження № 1-о/336/2/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя заяву заступника прокурора Запорізької області про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2011 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Запорізької області звернувся до суду з заявою від 05.05.2014 року, доповненою заявою від 14.02.2019 року, про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2011 року, який набрав законної сили.

Свою заяву обґрунтовує тим, що вказаним вироком суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 засуджено за ч. 1 ст. 194 КК України до покарання у вигляді позбавлення і обмеження волі.

Всіх засуджених звільнено від відбування покарання з випробуванням: ОСОБА_4 - тривалістю у три роки, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тривалістю у два роки, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 тривалістю в один рік.

Вказаних вище осіб визнано винними у тому, що вони 28.12.2010 року умисно знищили бюст ОСОБА_13 , встановлений біля Запорізького обласного комітету Комуністичної партії України, що розташований в будинку № 133-б по вул. Горького в місті Запоріжжі, спричинивши майнову шкоду Комуністичній Партії України у великому розмірі, а саме в сумі 109 828 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.06.2012 року у задоволенні апеляцій засуджених та їх захисників відмовлено, а вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в частині кваліфікації дій засуджених та призначеного покарання залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.06.2013 року касаційні скарги засуджених та їх захисників залишені без задоволення, а судові рішення по справі без змін.

Прокурор просить скасувати зазначений вирок стосовно усіх засіджених осіб у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалити новий вирок, яким визнати перелічених осіб невинуватими у вчиненні кримінально караного діяння, що передбачене ч. 1 ст. 194 КК України, через відсутність в їхніх діях складу злочину.

Як зазначає прокурор, нововиявленими обставинами, на підставі яких має бути переглянутий вирок суду, є ухвалення 3 жовтня 2012 року Парламентською Асамблеєю Ради Європи Резолюції № 1900 «Дефініція політичного в`язня» (далі - Дефініція), відповідно до якої особу, позбавлену особистої свободи, слід вважати політичним в`язнем:

а) якщо позбавлення волі було здійснене в порушення однієї з основних гарантій, закріплених у Європейській Конвенції про захист прав людини та протоколів до неї, зокрема, свободи думки, совісті і релігії, свободи вираження поглядів та свободи інформації, свободи зборів та асоціацій;

б) якщо позбавлення волі було здійснено з суто політичних причин, без зв`язку з будь-яким злочином;

в) якщо з політичних мотивів, тривалість тримання під вартою або його умови явно непропорційні правопорушенню, у вчиненні якого особа підозрюється або визнана винною;

г) якщо з політичних мотивів особа утримується під вартою в дискримінаційних умовах порівняно з іншими особами;

д) якщо позбавлення волі є результатом судового розгляду, яке було явно несправедливим, і це пов`язано з політичними мотивами влади.

Європейський суд з прав людини у справі «О. Волков проти України» встановив факт серйозних системних проблем у функціонуванні судової системи України, зокрема, зазначив що «…система судової дисципліни в Україні організована таким чином, що не здатна гарантувати достатньої відокремленості судової влади від інших гілок влади. Більше того, вона не забезпечує гарантії, необхідні для уникнення різного роду зловживань та неправомірного використання заходів дисциплінарної відповідальності з метою впливу на незалежність суддів, яка є однією з найважливіших цінностей, що лежать в основі ефективного функціонування демократії».

Оскільки засуджені особи, на думку прокурора, підпадають під ознаки поняття політичного в`язня, що визначені Дефініцією, через наявність у вчинених ними діяннях політичної складової, що встановлено проведеною Генеральною прокуратурою України перевіркою обґрунтованості притягнення цих осіб до кримінальної відповідальності, про що викладено у листі Генеральної прокуратури України № 09/1-96вих.14 від 30.04.2014, і це є підставою для визнання реабілітованими та невинними в інкримінованих їм діяннях осіб, які зазнали кримінальних переслідувань з політичних мотивів за свою державну, громадську, опозиційну, політичну діяльність, шляхом кримінальних переслідувань в тому числі органами досудового слідства, прокуратури, є підозрюваними, обвинуваченими, чи були засуджені національними судовими органами та піддані іншим репресіям, а суд на час ухвалення вироку, про перегляд якого просить прокурор, через відсутність в Україні достатньої відокремленості судової влади від інших гілок влади, в тому числі від попередньої президентської, був позбавлений можливості врахувати, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підпадають під дію поняття «політичного в`язня», та надати оцінку випадкам, що зазначені у п.п. «а,б,в,г» резолюції ПАРЄ № 1900 «Дефініція політичного в`язня», яка була ухвалена після ухвалення ним вироку - 3 жовтня 2012 року, ці обставини доводять неправильність засудження осіб, просить про задоволення заяви про скасування вироку за нововиявленими обставинами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити з підстав, викладених в заяві і доповненні до неї, наполягаючи, що засудженні підпадають одночасно під всі зазначені в заяві ознаки «політичних в`язнів», що підтверджується їх показаннями під час досудового розслідування, судового розгляду з протоколів їх допиту, протоколів судового засідання, де вони не визнавали себе винуватими у знищенні чужого майна, заперечували наявність в їх діях складу злочину, вважали, що вчинені інкриміновані їм дії є «акцією по відпилюванню голови погруддя ОСОБА_13 » з ідеологічних і політичних мотивів. Пояснювали, що затримані вподальшому утримувались в СІЗО з політичних мотивів та у порушення їх прав на свободу думки, совісті та вираження поглядів, а тривалість тримання під вартою або його умови явно непропорційні злочину, у вчиненні якого вони обвинувачувались.

Засуджені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судове засідання 29.07.2020 року не з`явились, надіслали на адресу суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі.

Засуджені, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в судове засідання призначене на 29.07.2020 року не з`явились, про день, час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суду невідомі.

Засуджені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 повідомлялись судом за відомими адресами, але адресати за наявними адресами відсутні і вибули.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_15 надіслав на адресу суду заяву за змістом якої повідомив, що на даний час він не має договірних зобов`язань перед ОСОБА_4 та не наділений повноваженнями на здійснення його захисту у даному кримінальному провадженні.

Захисниця ОСОБА_4 - адвокатка ОСОБА_16 в судове засідання призначене на 29.07.2020 року не з`явилась, була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Згідно з актуальними відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиною зареєстрованою політичною партією з назвою «комуністична» є юридична особа Запорізька обласна організація політичної партії «Комуністична марксистсько ленінська партія України», яка за даними реєстру не перебуває в процесі припинення, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою судом надсилалися повістки для потерпілого.

Представник потерпілого у справі - Запорізького обласного комітету Комуністичної партії України в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на офіційну адресу місцезнаходження організації: АДРЕСА_1 , однак конверти з судовими повістками повертались на адресу суду з відмітками "адресат відсутній". Окрім того, представник потерпілого повідомлявся про день, час та місце судового засідання 29.07.2020 року шляхом надіслання смс-повідомлення на телефон організації зазначений на сайті Міністерства юстиці України, яке завчасно доставлено 20.05.2020 р.на судове засідання на 29.07.2020 р.

Судом направлено запит до Південно-Східного міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції з метою надання інформації про те, чи приймалось рішення про припинення діяльності Запорізької обласної організації політичної партії "Комуністична Марксистсько-Ленінська партія України", про невідповідність її діяльності , найменування та/або символіки ЗУ "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та про наявність інформації про зміну організацією свого місцезнаходження.

Листом 05.05.2020 р. за № 8119/05.4 Південно Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України надало інформацію про анулювання реєстраційного свідоцтва Політичної партії "Комуністична Марксистсько-Ленінська партія України" наказом Державної реєстраційної служби України від 26.03.2015 р. № 240 на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва 01.12.2014 р. у справі № 286/15340/14, що залишена 12.03.2015 р. в силі Київським апеляційним адміністративним судом, в зв`язку з чим наказом Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 20.05.2015 р. № 158/07 припинено діяльність цієї політичної партії.

Припинення діяльності у відповідності до зазначеного рішення суду пов`язане з недотриманням вимог утворити та зареєструвати обласніі прирівняні до них партійні організації не менш як у чотирнадцяти з двадцяти семи адміністративно-територіальних одиниць України.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про політичні партії в Україні рішення суду про анулювання реєстрації політичної партії тягне припинення її діяльності, розпуск її керівних органів.

З огляду на викладене суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення представника потерпілого про розгляд справи.

Отже, в зв`язку з припиненням на час розгляду судом даної справи діяльності юридичної особи, що була потерпілою стороною під час ухвалення вироку суду, її відсутність не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Заява розглянута судом за правилами глави 34 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України неприбуття у судове засідання інших зазначених осіб не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Розглянувши заяву, вислухавши прокурора, дослідивши наявні і надані письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв`язку із таким.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як врегульовано ч.1 ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Згідно з нормою ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, а згідно з ч. 4 цієї статті за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Щодо строку звернення прокурора з даною заявою, то його порушення судом не встановлено з огляду на таке.

Незважаючи на те, що з часу ухвалення Парламентською Асамблеєю Ради Європи (далі ПАРЄ) Резолюції № 1900 «Дефініції політичного в`язня» - 3 жовтня 2012 року, до часу звернення прокурора до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами 06.05.2014 р., пройшло більше трьох місяців, але з огляду на те, що прокурором ставиться питання про невинуватість осіб, звернення з такою заявою до суду строками не обмежено.

Частинами 1, 2, 4 статті 466 КПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення. Суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.

Крім того, стаття 467 КПК України надає суду право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

У відповідності до ст. 466 КПК України суд розглянув заяву за правилами судового розгляду і не досліджував докази щодо обставин, встановлених вироком, що переглядається за нововиявленими обставинами, які не оспорюються.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2011 року засуджено:

ОСОБА_4 за ст. 27 ч. 3, ст. 194 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_7 за ст. 194 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_6 за ст. 194 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_5 за ст. 194 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_11 за ст. 27 ч.5, ст. 194 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_9 за ст. 27 ч.5, ст. 194 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_10 за ст. 27 ч.5, ст. 194 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_12 за ст. 27 ч.5, ст. 194 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України;

ОСОБА_8 за ст. 27 ч.5, ст. 194 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України;

Цим вироком до набрання ним законної сили засудженим залишені без змін раніше обрані запобіжні заходи: ОСОБА_11 в вигляді підписки про невиїзд; ОСОБА_8 поруки трудового колективу історичного факультету ЗНУ; ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 особистої поруки народних депутатів України ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Засуджених осіб визнано винними у тому, що вони 28.12.2010 року умисно знищили бюст ОСОБА_13 , встановлений біля Запорізького обласного комітету Комуністичної партії України, що розташований в будинку № 133-б по вул. Горького в місті Запоріжжі, спричинивши майнову шкоду Комуністичній Партії України у великому розмірі, а саме в сумі 109 828 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.06.2012 року у задоволенні апеляцій засуджених та їх захисників відмовлено, а вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в частині кваліфікації дій засуджених та призначеного покарання залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.06.2013 року касаційні скарги засуджених та їх захисників залишені без задоволення, а судові рішення по справі без змін.

Підставами для перегляду вироку за нововиявленими обставинами заявник вважає передбачені п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, згідно з яким нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (п.4 ч. 2 ст. 459 КПК України).

Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які пов`язані з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають дійсності.

Оскільки п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України не містить чіткого визначення інших обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, суд вважає, що при розгляді заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами необхідним є дотримання справедливого балансу між можливістю перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який вимагає, якщо суди остаточно вирішили питання, іхнє рішення не повинно братися під сумнів і жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу виправдане лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути. Такий висновок зробив Верховний суд в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 315/793/16-к, провадження № 51-3062км19 (далі- висновок Верховного суду).

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені.

З досліджених судом ухвалених судових рішень по справі вбачається, що обставини, на які посилалися засуджені на обґрунтування своєї невинуватості, досліджувалися судами, доказам надавалась оцінка.

Так, всі обвинувачені не визнавали себе винуватими в умисному знищенні чужого майна, посилалися на те, що вони не мали наміру його знищеня, а їх дії носили характер «акції по відпилюванню голови погруддя ОСОБА_13 », тобто вони не знищили, а лише пошкодили це майно, заперечували законність перебування цього майна у власності потерпілого.

Всі ці доводи обвинувачених і засуджених були почуті судами всіх інстанцій, докази щодо них досліджувались та їм надана оцінка.

Так, судом, який ухвалив вирок, було встановлено що майно погруддя ОСОБА_13 належить потерпілому, має матеріальну цінність і внаслідок кримінально караних дій обвинувачених це майно знищене.

Перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами можливий, якщо такі обставини виникли вже після розгляду кримінального провадження або існували на момент його розгляду, проте, не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, крім того, вони не були предметом досудового розслідування та судового розгляду, не відображені жодним чином у матеріалах справи.

Обставини, передбачені п.1 ч.2 ст. 459 КПК України, на переконання суду, можуть бути визнані нововиявленими, якщо на час звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вони вже встановлені.

Натомість, звертаючись до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, прокурор, вочевидь, вважає, що обставини, які слід вважати нововиявленими обставинами, є встановленими.

Так, в заяві прокурора є посилання, що у відповідності до листа Генеральної прокуратури від 30.04.2014 року за наслідками проведеної нею перевірки у вчинених засудженими діяннях вбачається політична складова.

Дослідивши зазначений лист, суд встановив, що ані ним, ані будь яким іншим наданим прокурором або наявним в справі доказом юридичний факт, що засуджені є політичними в`язнями, не підтверджується.

В згаданому листі йдеться про необхідність вжиття заходів прокурорського реагування у формі звернення прокурора до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами в зв`язку з тим, що перевіркою обґрунтованості притягнення засуджених цим вироком осіб Генеральною прокуратурою встановлено, що в їх діях вбачається політична складова.

На переконання суду, при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може самостійно встановлювати які саме обставини слід віднести в цій справі до нововиявлених, не має право вчиняти інші процесуальні дії з метою їх встановлення. Таке встановлення тих юридичних фактів, що мають бути оцінені судом при перегляді вироку за нововиявленими обставинами, має передувати зверненню особи до суду з такою заявою.

Прокурором же в поданій заяві, зміст якої в незмінному вигляді підтримувався ним під час судового розгляду цієї заяви, констатується, що засуджені підпадають під дію поняття «політичного в`язня» в розумінні визначення цього поняття ПАРЄ в Резолюції № 1900 «Дефініція політичного в`язня», що ухвалена 03.10.2012 р., і суд, ухвалюючи вирок, був позбавлений можливості дати оцінку можливості застосування до засуджених поняття «політичний в`язень», що передбачені в Резолюції у пунктах «а,б,в,г».

Прокурором також в заяві наводиться, як витяг з Резолюцції, перелік п`яти критеріїв для визначення поняття «політичний в`язень»: …особу, позбавлену особистої свободи, слід вважати політичним в`язнем:

а) якщо позбавлення волі було здійснене в порушення однієї з основних гарантій, закріплених у Європейській Конвенції про захист прав людини та протоколів до неї, зокрема, свободи думки, совісті і релігії, свободи вираження поглядів та свободи інформації, свободи зборів та асоціацій;

б) якщо позбавлення волі було здійснено з суто політичних причин, без зв`язку з будь-яким злочином;

в) якщо з політичних мотивів, тривалість тримання під вартою або його умови явно непропорційні правопорушенню, у вчиненні якого особа підозрюється або визнана винною;

г) якщо з політичних мотивів особа утримується під вартою в дискримінаційних умовах порівняно з іншими особами;

д) якщо позбавлення волі є результатом судового розгляду, яке було явно несправедливим, і це пов`язано з політичними мотивами влади.

Суд при вирішенні цієї заяви користувався текстом Резолюції, оприлюдненим на офіційному сайті Верховної Ради України (http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/mpz2/docs/1564_rez_1900.htm), який наводить в тексті цієї ухвали:

"Резолюція 1900 (2012)
Визначення поняття "політичні в`язні"
1. Парламентська Асамблея нагадує, що поняття "політичний в`язень" було визначене в рамках Ради Європи у 2001 році незалежними експертами Генерального секретаря, яким було доручено розглянути справи звинувачених політичних в`язнів у Вірменії і Азербайджані у контексті вступу цих двох держав до Організації.
2. Парламентська асамблея підкреслює, що критерії визначені вищезгаданими експертами були натхнені подіями, що ґрунтуються на специфічних обставинах громадянської війни 1989 року в Намібії. Вони були застосовані до справ по відношенню до двох держав під час їх вступу до Ради Європи, вони ніколи до сьогодні не були ані предметом обговорень, ані загального схвалення у Парламентській асамблеї.
3. Асамблея знову підтверджує підтримку цих критеріїв, наведених нижче:
"Особа позбавлена його або її особистої свободи, може бути визнана "політичним в`язнем":
a. якщо затримання було проведене в порушенні фундаментальних гарантій, встановлених в Європейській Конвенції з прав людини і її Протоколах (ЄКПЛ), зокрема свободи думки, совісті і релігії, свободи слова та інформації, права на збори та об`єднання;(мовою оригіналу a. if the detention has been imposed in violation of one of the fundamental guarantees set out in the European Convention on Human Rights and its Protocols (ECHR), in particular freedom of thought, conscience and religion, freedom of expression and information, freedom of assembly and association);
b. якщо затримання було здійснене з виключно політичних мотивів не у зв`язку із будь-яким правопорушенням;(мова оригіналу - b. if the detention has been imposed for purely political reasons without connection to any offence);
c. якщо, з політичних мотивів, тривалість затримання або його умови є, очевидно, невідповідними мірі правопорушення, в якому особа обвинувачується або підозрюється;(мова оригіналу - c. if, for political motives, the lengh of the detention or its conditions are clearly out of proportion to the offence the person has been found guilty of or is suspected of);
d. якщо з політичних мотивів, він або вона затримані в дискримінаційній формі в порівнянні з іншими особами; або (d. if, for political motives, he or she is detained in a discriminatory manner as compared to other persons; or,);
e. якщо затримання є результатом дій, які були явно несправедливими, і це, видається пов`язаним з політичними мотивами влади." (SG/Inf(2001)34 пункт 10) (мова оригіналу - e. if the detention is the result of proceedings which were clearly unfair and this appears to be connected with political motives of the authorities. (SG/Inf(2001)34, paragraph 10).
4. Ті, хто позбавлений особистої свободи за терористичні злочини не вважаються політичними в`язнями, якщо вони були притягнуті до відповідальності і засуджені за такі злочини відповідно до національного законодавства та Європейської конвенції з прав людини. (ETS No. 5)
5. Асамблея просить уповноважені органи всіх держав-членів Ради Європи переглянути випадки будь-яких обвинувачених політичних ув`язнених шляхом застосування вищезазначених критеріїв і звільнити або повторно розглянути справи таких ув`язнених у разі необхідності."
Отже, проаналізувавши критерії для визначення особи «політичним в`язнем», що зазначені в Резолюції, суд вважає, що їх застосування, перш за все, має стосуватися ув`язнених (позбавлених волі) осіб, до яких засуджені оскаржуваним вироком не належать, оскільки за вироком, яким прокурор пропонує переглянути за нововиявленими обставинами, особи не були ув`язненими, з огляду на що, позицію прокурора щодо того, що засуджені є політичними в`язнями за цими критеріями, суд вважає помилковою.
Головним же при вирішенні цієї заяви, суд вважає, має бути наступне.
За змістом п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, новоявленими обставинами є обставини, які:

1) стосуються предмета доказування в кримінальній справі та мають суттєве значення для неї;

2) об`єктивно існували на час вирішення справи, але були невідомі суду, у зв`язку з чим не могли бути враховані при ухваленні процесуального рішення;

3) самі по собі або у сукупності із раніше виявленими обставинами доводять неправильність процесуального рішення суду.

Особи були засуджені за ст. 194 ч. 1 КК України.

Ті обставини, що засуджені діяли при цьому з політичних мотивів, як зазначає прокурор, об`єктивно існували і на час вирішення справи судом, були йому відомі, але не стосуються предмета доказування в цій кримінальній справі, жодним чином не мають суттєвого значення для цієї кримінальної справи, оскільки мотив вчинення дій щодо знищення чужого майна не впливає ані на кваліфікацію діяння, ані на кримінальну караність цього діяння (на відміну, наприклад, якщо б особи обвинувачувались у вчиненні такого злочину, як хуліганство).

Посилання прокурора в заяві, що притягненням цих осіб до кримінальної відповідальності за кримінально каране діяння, що вчинене ними з політичних мотивів, порушено їх права на свободу думки, совісті та вираження поглядів, суд вважає такою, що не відповідає основним завданнями кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з цих засад, суд вважає, що прояви свободи думки, совісті та вираження поглядів не можуть бути необмеженими, а мають бути законними, і не мають носити характер кримінально караних діянь, не порушувати охоронювані права і свободи інших осіб (для більшого розуміння позиції суду - не дозволено, наприклад, позбавляти людину життя з політичних мотивів) .

Отже, судом не було встановлено нововиявлених обставин в відповідності до визначення п. 4 ч.2 ст. 459 КПК України у цій справі на час звернення з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, що передбачені у п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Керуючись ст.ст. 459, 460, 461, 466-467 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву заступника прокурора Запорізької області про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2011 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1