Провадження по справі № 1-кп/752/1189/20
В И Р О К
іменем України

"24" вересня 2020 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, данні про яке 10.10.2019 внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0008574, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючого, працюючого виконробом в ТОВ «Київбудмайстер», що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який є особою, що має інвалідність ІІ групи, раніше не судимого,

за участю сторін і учасників кримінального провадження

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

експерта ОСОБА_9 ,

встановив:
05 жовтня 2019 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Opel» модель «Zafira», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Києві у напрямку вул. М. Максимовича у другій смузі проїзної частини вул. А. Вільямса, яка має двосторонній рух та дві смуги для руху у кожному напрямку, наближаючись до будинку №6, діючи з необережності, проявив неуважність і перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, повернув ліворуч, тим самим перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.3 ПДР, перетин якої забороняється, та здійснив виїзд на смугу, призначену ну для зустрічного руху, чим порушив вимоги п. 2.3 б), 10.1 та 11.4 ПРД України.

Такі дії ОСОБА_3 призвели до зіткнення з транспортним засобом моторолером марки «Yamaha» модели «Majesty 250», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у крайній лівій смузі у зустрічному напрямку, внаслідок якого останній отримав тілесне ушкодження у виді закритої травми лівого гомілково-ступеневого суглобу, а саме уламковий перелом медіальної (внутрішньої) лодижки, яке висновком судово-медичного експерта № 042-1978-2019 від 08.11.2019 визнане тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк, понад 21 добу.

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав частково. При цьому не заперечував, що у визначені у обвинувальному акті дату і час, здійснював маневр з розвороту ліворуч через подвійну суцільну лінію. Зазначив, що до здійснення маневру, увімкнув відповідний світовий покажчик, та бачив, що транспортні засоби, які повинні були рухатися у зустрічному напрямку, стояли на перехресті на світлофорі при увімкненому червоному сигналі. Він вважає, що мав достатньо часу для виконання розвороту, оскільки здійснював його за 100 метрів до світлофору, а до зіткнення призвели дії водія скутеру, який з прискоренням розпочав рух та на швидкості, яка на його думку була не менше 90 км/год, не вжив будь-яких дій для об`їзду його автомобіля, між тим, як бачив його і права смуга у його напрямку була вільною. Уточнюючи показання зазначив про те, що здійснив самостійні заміри та встановив, що відстань між місцем зіткнення та перехрестям, на якому був мопед, складала 48,5 метрів, а зіткнення відбулося через дві секунди після того, як він розпочав маневр з розвороту та виїхав на 1,4 мерти на зустрічну смугу, де і зупинився. Удар відбувся під кутом у передню праву фару. Під час судових дебатів обвинувачений зазначив про те, що він свою вину у ДТП визнає. Шкодує, що так сталося та запевняє, що таких порушень більше не допустить. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки працює виконробом та його робота пов`язана із необхідністю пересування по місту Києву та області. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі 5 тисяч грн. Вважає, що заявлена для відшкодування сума у розмірі 200 тис. грн. є завищеною.

Незважаючи на показання обвинуваченого, на підтвердження встановлених судом обставин, за яких ОСОБА_3 був вчинений злочин, свідчать безпосередньо досліджені докази, що надані стороною обвинувачення, які у своїй сукупності підтверджують винність обвинуваченого, і які суд, зважаючи на їх належність та допустимість, враховує та бере до уваги.

Так потерпілий ОСОБА_7 надав показання про те, що до ДТП керував скутером «Yamaha» та рухався у крайній лівій смузі по вул. Ак. Вільямса. Зупинився на червоний сигнал світлофора на перехресті поряд із супермаркетом «Ашан». Коли увімкнувся зелений сигнал світлофора, він разом з іншими транспортними засобами розпочав рух у напрямку вул. Успішної. Інших транспортних засобів попереду нього не було. З моменту відновлення руху поїхав 30-40 метрів та набрав швидкість не більше 50 км/год, оскільки його скутер не може їхати з більшою швидкість. Раптово на відстані 4-6 м від нього із зустрічної смуги, переткнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, в смугу його руху виїхав автомобіль красного кольору, яким у подальшому виявився « ОСОБА_10 » під керуванням обвинуваченого. Маневр даного автомобіля був для нього настільки несподіваним, що він не встиг загальмувати або об`їхати його праворуч, і в`їхав у переднє праве крило «Opel». Від удару його викинуло з-за керма, він перелетів «Opel» та впав на проїзну частину ближче до правого краю. В наслідок ДТП отримав травму ноги, а саме закритий перелом лодижки, довго лікувався: 1 місяць лежав вдома, оскільки йому був заборонений рух, два наступні місці використовував милиці. Він має на утриманні дружину і двох малолітніх дітей, а його травма та подальше лікування завдали йому значні моральні страждання, які полягали у больових відчуттях, дискомфорті від необхідності використовувати милиці, витрату додаткового часу для вирішення питань, пов`язаних з відновленням здоров`я, тощо. Біль у нозі він відчував постійно. Рухова діяльність ноги повністю не відновилася, внаслідок чого він шкутильгає, позбавлений можливості керувати транспортним засобом та займатися спортом. Зазначені ним обставини, тривале лікування, наслідки перенесених фізичних та моральних страждань оцінює у 200 тис. грн. та просить стягнути їх з обвинуваченого. Під час судового розгляду позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 50 тис. грн., завданої йому внаслідок отриманих травм та пошкоджень його транспортного засобу, просив залишити без розгляду, пояснюючи це тим, що звернувся до страхової компанії, в якій була застрахована цивільна відповідальність обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання про те, що перед подіями вищезазначеної ДТП, керував транспортним засобом та мав намір виїхати з дороги, яка вела з парковки «Ашан». Зупинився перед виїздом на головну дорогу, пропустив водія скутера, яким у подальшому виявився потерпілий, та який рухався у лівій полосі по вул. Вільямса. Після цього здійснив виїзд на дорогу, та продовжив рух у правій смузі. У момент, коли рухався, побачив, як водій автомобіля «Opel», який рухався у зустрічному напрямку, повернув ліворуч, перетнув подвійну суцільну лінію та виїхав на половину корпусу у смугу, по якій в цей момент рухався водій скутера. Після цього відбулося їх зіткнення. Вважає, що водій скутера не міг уникнути зіткнення, враховуючи що водій автомобіля «Opel» виїхав перед ним у безпосередній близькості. На його думку, водій скутера намагався уникнути зіткнення, оскільки, як він пригадує, він змістився трішки правіше. Після ДТП він зупинився.

Окрім показань потерпілого та свідка ОСОБА_12 , вина обвинуваченого також підтверджується даними, які встановлені судом за наслідками дослідження письмових документів, що надані стороною обвинувачення.

Так з даних протоколу огляду ДТП встановлено, що 05.10.2019р. о 18 год. 15 хв. сталося зіткнення транспортних засобів: марки «Opel» модель «Zafira», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та моторолера марки «Yamaha» модели «Majesty 250», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .. Зіткнення відбулося в світлу пору доби на проїзній частині вул. Ак. Вільямса, біля будинку №6 в м.Києві, яка призначена для руху в обох напрямках та має по дві смуги в кожному напрямку, які поділені між собою подвійною суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України. Зіткнення відбулося у другій смузі, по якій рухався моторолер. За наслідками ДТП у автомобіля «Opel» були виявлені технічні пошкодження переднього бамперу, передньої решітки та правої передньої блок фари, а також деформація переднього капоту, а у моторолера пошкодження правого обвісу на передній частині. Схема місця ДТП та фотознімки до протоколу доводять місце розташування транспортних засобів після зіткнення, а саме автомобіль «Opel» розташований перпендикулярно проїзній частині дороги, передня частина корпусу якого розташована на полосі руху для водія моторолера. Моторолер знаходиться попереду автомобіля «Opel» у лежачому положенні на правому боці. Між транспортними засобами та поряд з ними убламки пластику, скла та рідини.

Висновком експерта №12-1/2862 від 22.11.2019р. встановлена невідповідність дій водія «Opel» ОСОБА_3 вимогам горизонтальної розмітки ПДР України 1.3 та пунктів 10.1, 11.4 ПДР України, та встановлений причинно-наслідковий зв`язок між такими порушеннями та їх наслідками.

Суд відкидає заперечення сторони захисту про те, що водій скутера мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування, або об`їзду машини «Opel», оскілки вони є такими, що досліджувалися при проведенні експертизи, та експертом наданий висновок про те, що невідповідність дій водія скутера ОСОБА_7 вимогам пункту 12.3 ПДР України, які передбачають вжиття водієм заходів для зменшення швидкості аж до його зупинку або безпечного об`їзду перешкоди, не встановлена. З таким висновком також погоджується суд, оскільки вважає обґрунтованими показання водія скутера, які він надавав під час проведення досудового розслідування, в частині визначення моменту небезпеки для нього, а саме те, що здійснення маневру із зміни напрямку руху та виїзд на зустрічний рух автомобіля «Opel» відбувся на відстані 15 метрів. Суд вважає, що слід прийняти до уваги саме вищезазначену відстань, яка також була прийнята як вихідна експертом під час проведення дослідження, а не ту, про яку ОСОБА_7 зазначив у судовому засіданні, як 4-6 метра. Суду не надано доказів того, що така відстань є іншою, ніж та, на яку вказував потерпілий під час досудового розслідування.

При цьому суд також відкидає доводи сторони захисту про те, що відстань між місцям зіткнення (здійсненням безпосереднього маневру з розвороту) та перехрестям, на якому стояв водій скутера в момент червоного сигналу світлофор до того, як розпочав рух, складала 48,5м. Така відстань не може впливати на дії водія скутера з уникнення зіткнення, оскільки не пов`язана з тим, моментом, коли він безпосередньо побачив небезпеку для свого руху. Окрім того, такі пояснення та виміри сторони захисту не впливають на те, що у виниклій дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_3 категорично виключали можливість перетинання відповідної дорожньої розмітки та зміну напрямку руху із виїздом на зустрічний рух з подальшим розворотом на полосі зустрічного руху.

Допитний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 надав показання, якими підтвердив свій висновок. Також пояснив, що транспортно-трасологічна експертиза у справі не призначалася, а до його компетенції не входить вирішення питання стосовно того, чи був автомобіль «Opel», в нерухомому стані в момент зіткнення. Пояснив, що з тих вихідних даних, які ним використовувалися при дослідженні, було встановлено, що з урахуванням відстані, а саме 15 метрів, на якій для водія моторолера ОСОБА_7 виник автомобіль «Opel», це було для нього небезпекою, а не перешкодою, тому дослідження з приводу того, що чи міг водій моторолера здійснити об`їзд автомобіля «Opel», ним не проводилося.

З урахуванням наведеного суд також відкидає показання свідка ОСОБА_13 , який допитувався в суді за клопотанням сторони захисту. Зазначений свідок зазначив про те, що в момент ДТП перебував у автомобілі водія ОСОБА_3 , в якому також знаходилися його дружина та дитина, та коли ОСОБА_3 розпочав маневр з розвороту та виїхав на 1-1,5 мерти на зустрічну смугу, різко загальмував, після чого відбувся удар, і машину від удару відкинуло. Такі показання суд також відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків експерта по показання потерпілого. Окрім того, згідно даних протоколу огляду місця ДТП, автомобіль «Opel» був без пасажирів в момент зіткнення.

З урахуванням наведеного, порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 11.4 та 1.3 дорожньої розмітки ПДР України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Та обставина, що в результаті зіткнення потерпілий ОСОБА_14 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лівого гомілково-ступеневого суглобу, а саме уламковий перелом медіальної (внутрішньої) лодижки, яка висновком судово-медичного експерта № 042-1978-2019 від 08.11.2019 визнана тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк, понад 21 добу, сторонами кримінального провадження не оспорювалась.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілого, свідків, досліджені письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та данні про особу обвинуваченого, згідно яких він офіційно працевлаштований, та за місцем роботи характеризується позитивно, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, неодружений, неповнолітніх або інших осіб на утримання не має, раніш не судимий, має інвалідність ІІ групи.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено. Виступ ОСОБА_3 у судових дебатах під час яких, він зазначив, що визнає вину та кається, суд не вважає такими, що свідчать про щирість його каяття, а визнання вини у судових дебатах фактично суперечить показанням, наданим в судовому засіданні під час допиту.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, розмір якого відповідно до вимог ч.2 ст. 5 КК України, повинен бути визначений в межах санкції ч.1 ст.286 КК України в редакції Закону України №586-VI від 24.09.2008р., яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки на час ухвалення вироку, покарання було змінено у бік збільшення штрафу, тобто кримінальна відповідальність була посилена, що погіршує становище обвинуваченого.

Окрім того, до ОСОБА_3 також підлягає застосуванню додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Необхідність такого покарання суд пов`язує з обставинами, при яких сталося ДТП та тих порушеннях, які до нього призвели, а саме порушення ОСОБА_3 категоричних заборон, встановлених для водіїв ПДР України, про які зазначалось вище. До такого висновку суд також приходить враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, не вчинення будь-яких дій, спрямованих на досудове та добровільне відшкодування шкоди, а його показання в суді свідчать про не, що він не усвідомлює факту вчинення порушень ПДР України, які хоча і носили характер необережних, але мали тяжкі наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та матеріальних збитків іншому водію. На думку суду, призначене основне та додаткове покарання є необхідними і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків в розмірі 50 тис. грн. під час судового розгляду залишені судом без розгляду на підставі заяви самого потерпілого, наданої в судовому засіданні його представником, який зазначив, що з відповідною заявою про відшкодування матеріальної шкоди вони звернулися до АТ «СГ «ТАС», в якій була застрахована цивільна відповідальність обвинуваченого.

Позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_7 зазначає, що після отриманої внаслідок ДТП травми, яка призвела до тілесного ушкодження, його було оглянуто по приїзду швидкої допомоги, після чого він самостійно звертався до Київської КМЛ №17, а після до КНП Вишнівської міської лікарні. Перший місяць він лежав вдома та не міг пересуватися самостійно, тому потребував сторонньої допомоги, яку йому надавали родичі, наступні два місяці використовував при ходьбі милиці. Перелом довго не зростався, тому він постійно зазнавав фізичного болю як при рухах, так і у статичному стані. Моральні страждання також мали місце, що було пов`язано з неможливістю працювати і утримувати родину, яка складається з дружини, що не працювала, та двох неповнолітніх дітей. Зі спливом значного часу після ДТП, він і досі кульгає, що свідчить про те, що його фізичне здоров`я (активність) повністю не відновилися.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України регламентує, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом.

Вина ОСОБА_3 , завдана потерпілому внаслідок його неумисних дій, є встановленою та доведеною, про що зазначено вище. Моральна шкода полягає у негативних наслідках, які ОСОБА_7 отримав внаслідок отриманої у ДТП травми, зокрема, такими наслідками суд визнає: больові відчуття, тривожні очікування щодо лікування, дискомфорт від використання милиць, необхідність витрачати додаткового часу для вирішення питань, пов`язаних з відновленням здоров`я тощо. Суд приходить до висновку про визначення компенсації завданої ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 20000грн. при цьому ураховує сукупність обставин при яких сталося ДТП, характер правопорушення, яке полягало у порушенні ОСОБА_3 категоричних заборон, встановлених для водіїв ПДР України, правомірну поведінку потерпілого. Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі суд не вбачає, а вищезазначений розмір компенсації вважає таким, що визначений з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Заперечення сторони захисту щодо визначення суми моральної шкоди у розмірі 5% від матеріальних збитків, суд відкидає, оскільки розмір та порядок такого відшкодування, визначений нормами ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначений для страхових компаній.

Зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_3 як безпосереднього заподіювача шкоди, який керував транспортним засобом.

Витрати на проведення експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України також підлягають стягненню з обвинуваченого. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Речові докази, відповідно до вимог статті 100 КПК України підлягають поверненню їх власникам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.370, 371, ч.2 ст.373, ст. ст.374, 376 КПК України, ст. 23, 1166, ч.1 ст. 1167, 1187 ЦК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК (в редакції Закону України №586-VI від 24.09.2008р.) і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави процесуальні витрати: вартість судово-медичної експертизи № 042-1978-2019 від 08.11.2019 р. в розмірі 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 80 копійок, та вартість судово-автотехнічної експертизи № 12-1/2862 від 22.11.2019 р. в розмірі 1256 (тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок, всього в розмірі 1811,88 (Одна тисяча вісімсот одинадцять гривень грн. 88 копійок).

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. (Двадцять тисяч гривень).

Позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальних збитків в розмірі 50000гр. залишити без розгляду.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_3 , - залишити йому у власність, моторолер «Yamaha Majesty 250», н.з. НОМЕР_2 , який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_15 , повернути власнику ОСОБА_16 за вимогою.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

На виконання вимог частин 3,6 статті 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, його захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копії вироку, вручити її обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_1