ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/150/21 Справа № 210/7022/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
представника АТ ОГХК ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника IMMCO TRADE PTE LCT адвоката ОСОБА_8 та т.в.о. голови правління АТ ОГХК ОСОБА_10 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000552, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно зазначене в клопотанні.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту на рутиловий концентрат марки КРЖ фактичною масою 5 616,6 т за контрактом № 126/1-20 від 29.10.2020 укладеного між державним підприємством - АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»() з іноземною організацією IMMCO TRADE PTE. LTD. (юридична адреса: 176 JOO CHIAT ROAD #02-02, SINGAPORE 427447) визнаий в якості речових доказів постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про визнання речовими доказами та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13.01.2021 р. є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування в якості речових доказів та з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.
Вказує, що з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна (речового доказу), може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник IMMCO TRADE PTE LCT адвоката ОСОБА_8 та т.в.о. голови правління АТ ОГХК ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
В обґрунтування апеляційної скарги представник IMMCO TRADE PTE LCT адвоката ОСОБА_8 зазначає, що IMMCO TRADE PTE LTD має контракт з АТ ОГХК, який укладений після відкриття зазначеного кримінального провадження; вилучення майна, на яке накладено арешт, проведено в приміщенні на іншій не зареєстрованій земельній ділянці, ніж дозволено ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук; не встановлено ким та в який спосіб майно, що вилучено в межах обшуку, визнано речовим доказом, та яке значення таке майно, що належить АТ ОГХК, має для встановлення об`єктивної істини в межах кримінального провадження; судом не досліджено в повній мірі питання, чи слідством надано відповідному майну процесуального статусу доказу, а також чи було слідчим надано докази ризиків знищення або пошкодження відповідного майна, відношення зазначеного майна до злочину, не досліджено факт часткової оплати товару; слідчий суддя не надав жодної відповіді на клопотання представника власника вантажу, подані через систему Електронний суд, про ознайомлення з клопотанням про накладення арешту на майно та інші.
Вказує, що фактами порушення слідчим суддею норм кримінального процесуального законодавства під час надання повноважень на вилучення майна є: умисне неповідомлення власника майна про розгляд клопотання детектива про накладення арешту на майно; порушення правил допустимості та належності доказів.
Також зазначає, що судом взагалі не вказано, які докази були досліджені в ході судового процесу , якими доказами з боку слідчого судді обґрунтована необхідність арешту майна

В обґрунтування апеляційної скарги т.в.о. голови правління АТ ОГЧК ОСОБА_10 зазначає, що порушено процесуальні норми при проведенні обшуку, що передували арешту майна; ані оскаржувана ухвала, ані ухвала від 11.01.2021 року не містять якісних характеристик майна, що вилучається та підлягає арешту; органом досудового розслідування не обґрунтована кількість майна, на яке накладено арешт; органом досудового розслідування тимчасово вилучено майно, яке не є предметом господарської діяльності, що зазначено в ухвалі від 11.01.2021 року.
Вказує, що ухвала слідчого судді постановлена за відсутності належних та допустимих доказів, що вказують на наявність складу кримінального правопорушення; оскаржувана ухвала не містить жодного аргументу, що арештоване майно набуте злочинним шляхом або отримане внаслідок кримінального правопорушення; посадові особи жодного із зазначених в ухвалі від 14.01.2021 року підприємств не мають статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого в даному кримінальному провадженні або в іншому; незважаючи на відсутність належного обґрунтування самого факту злочину, судом винесено по справі незаконну ухвалу про арешт майна на підставі лише припущень прокурора.
Також зазначає, що під час обшуку було вилучено товар, який був поставлений на підставі контракту, укладеного після внесення відомостей до ЄРДР

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін по справі, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, в тому числі, є доказом кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов : 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Як вбачається із матеріалів провадження за клопотанням, СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 06 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Вказані вимоги слідчим при поданні клопотання про арешт майна виконані.
Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, підтверджується постановою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури від 13 січня 2021 року про визнання речовим доказом рутилового концентрату марки КРЖ фактичною масою 5 616,6 тон за контрактом № 126/1-20 від 29.10.2020 року укладеного між державним підприємством АТ ОГХК з іноземною організацією IMMCO TRADE PTE LTD. Підставою для визнання цього об`єкта речовим доказом є те, що він може бути об`єктом кримінально протиправних дій.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно відповідно до вимог ст. 98 КПК України.
Щодо доводів апеляційних скарг то колегія виходить з того, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Апеляційний суд також зазначає, що, в разі відсутності заборони на вчинення дій щодо розпорядження рутиловим концентратом марки КРЖ фактичною масою 5 616,6 тон, це майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000552, може бути втрачено, що в свою чергу могло б призвести до значної шкоди Державі.
Також колегією суддів враховується і той факт, що станом на час розгляду клопотання є обґрунтована підозра розкрадання майна АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія». Крім цього, на час розгляду апеляційної скарги строк сплати вартості арештованого майна наступив, разом з тим, доказів оплати даного концетрату стороною, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги в частині не врахування обставини, що накладення арешту призводить до обмеження здійснення підприємницької діяльності та порушення права власності, а також прав інших осіб.
Не заслуговують на уваги доводи апеляційних скарг щодо розгляду клопотання без участі сторін провадження, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Колегія суддів, з огляду на завдання кримінального провадження, вважає висновок слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на майно обґрунтованим, а втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, виправданим.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має, в тому числі, право залишити ухвалу без змін.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, зі з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, а відтак вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для його скасування.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги представника IMMCO TRADE PTE LCT адвоката ОСОБА_8 та т.в.о. голови правління АТ ОГХК ОСОБА_10 злишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000552 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4