Справа № 646/4674/20
№ провадження 1-кп/646/805/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001076 від 03.06.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, інваліда 3 групи, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2020 року у невстановлений час ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі виявив дикоростучі рослини роду коноплі, в кількості 850 рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, та, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел, направлений на незаконне вирощування конопель, у період з квітня 2020 року по 23 червня 2020 року шляхом періодичного розпушування ґрунту та бур`янів та періодичного поливу незаконно здійснив вирощування вказаних рослин роду коноплі у кількості 850 рослин.
Крім того, на початку червня 2020 року у невстановлені дату та час, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав раніше вирощені ним рослини роду коноплі, після чого переніс їх до приміщення сараю, розташованого на території вказаного подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом подальшого їх висушування та подрібнення здійснив незаконне виготовлення без мети збуту для особистого вживання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу, масою у перерахунку на суху речовину 172,53 гр, який почав незаконно зберігати без мети збуту для особистого вживання до моменту його виявлення працівниками поліції 23 червня 2020 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою, укладеною 05 серпня 2020 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника останнього, про визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до умов вказаної угоди, ОСОБА_3 зобов`язується повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Враховуючи, що в ході судового слідства встановлено ряд обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , враховуючи беззастережне визнання ним своєї провини, щиросердне розкаяння у вчиненому, відсутність тяжких наслідків, сприяння проведенню досудового розслідування та найшвидшому судовому провадженню, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні підтримали укладення угоди про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.310 як незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, та за ч. 1 ст.309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст.472, ч.4 ст.474, 475 КПК України.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - прокурором ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено та підписано угоду від 05 серпня 2020 року про визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, за змістом яких обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та наведені обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, а також була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 310 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, та за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточного призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме - звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.
Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_3 та встановлено, що він є інвалідом 3 групи, розлучений, не працює, за місцем проживання з негативного боку не характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно зі ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є у тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
Отже, укладення угоди спрятиме виконанню завдань кримінального провадження, а саме забезпеченню швидкого та повного судового розгляду, а відтак - відповідатиме суспільному інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться: ч.1 ст.309 КК України - до проступків, ч.2 ст.310 КК України до нетяжких злочинів, інтересам суспільства та держави і даним особи обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає умови угоди в частині звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання такими, що не суперечать положенням КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.
Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України визначення тривалості іспитового строку відноситься до компетенції суду, суд, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та інші, викладені вище, обставини справи, вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи з дослідження наркотичних речовин №11972/12120-12126 від 09 липня 2020 року у розмірі 11767,68 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 314, ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 серпня 2020 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратри № 5 ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання ним винуватості у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначити покарання:
- за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;
- за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.
Речові докази: пристрій для куріння у вигляді дерев`яної трубки, два пристрої для куріння з полімерних пляшок, 850 кущів коноплі, масою 172,53 гр, 3 короби, 3 чорні пакети, 2 прозрачні пакети, опечатані биркою 11972/12120-12126, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи з дослідження наркотичних речовин, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №11972/12120-12126 від 09 липня 2020 року у розмірі 11767 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 68 коп.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди;
прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харків протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1