УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна: адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Текстиль ТД», на бездіяльність слідчих слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та на бездіяльність прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000056 від 07.10.2020, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Текстиль ТД» звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку статті 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій зазначає, що слідчими слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 07.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В період часу з 27.10.2020 по 06.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.10.2020 проведено обшук на орендованому ТОВ «Текстиль ТД» складському приміщенні, що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Сирецька, 31, в ході якого було вилучено тканину, дозволу на вилучення якої слідчим суддею не надавався, у зв`язку з чим просить повернути власнику тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні представник власника майна скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор проти скарги заперечував, зазначив, що вилучене майно визнано речовим доказом, майно не є тимчасово вилученим, по ньому призначена експертиза, вилучена продукція є не облікованою.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положенням статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна володільцем тимчасово вилученого майна.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 07.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В період часу з 27.10.2020 по 06.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.10.2020 проведено обшук на орендованому ТОВ «Текстиль ТД» складському приміщенні, що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Сирецька, 31, в ході якого було вилучено тканину, перелік якої зазначеному у акті приймання-передачі на відповідальне зберігання майна від 06.11.2020.

Відповідно до договору зберігання від 16.09.2020 ТОВ «Текстиль ТД» є законним володільцем вилученого майна (текстилю).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.10.2020 не було надано дозвіл на вилучення вказаного у протоколі обшуку майна.

В судовому засіданні також не підтверджено, що вилучені під час обшуку речі є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, пов`язаними з їх незаконним обігом та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування в даному кримінальному проваджені за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, предметом якого можуть бути грошові кошти, які підлягають сплаті як податки і збори (обов`язкові платежі), що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку, а не товарно-матеріальні цінності.

Крім того, як вбачається з ухвали суду про надання обшуку від 14.10.2020 не вказано в порушення п.5 ч.2 ст.235 КПК України особу, ТОВ «Текстиль ТД», у фактичному володінні якої знаходиться приміщення, де планується провести обшук.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено, 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зазначене у скарзі майно є тимчасово вилученим, оскільки в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку не зазначено індивідуально визначені ознаки майна, аналогічні тим, які вказуються у випадку його арешту судом, оскільки інакше буде порушено вимоги статті 41 Конституції України щодо недоторканості права власності та можливості обмеження цього права тільки за рішенням суду. Коли ж майно можна охарактеризувати лише родовими ознаками, то всі ці випадки стосуються майна, яке є предметом злочину або майна, одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що безпосереднім об`єктом розслідування є діяльність службових осіб ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» при взаємовідносинах з рядом підприємств, серед яких відсутнє ТОВ «Текстиль ТД» щодо придбання «виливок мідних», що свідчить про відсутність підстав для втручання у право власності останнього підприємства.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що дозвіл в установленому порядку на вилучення майна (тканини), яке зазначено у протоколі обшуку та передано на зберігання директору ТОВ «Текстиль ТД» ОСОБА_5 , відповідно до переліку, зазначеному у акті приймання-передачі на відповідальне зберігання майна від 06.11.2020, не надавався, арешт тимчасово вилученого майна у встановлений частиною п`ятою статті 171 КПК України строк не накладався, а відтак, зв`язку із викладеним вище, слідчий суддя дійшла висновку, що зазначене в скарзі майно має статус тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 167-169,171,173,303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 07.10.2020, повернути ТОВ «Текстиль ТД» тимчасово вилучене під час проведення обшуку з 27.10.2020 по 06.11.2020 майно, яке зазначено у протоколі обшуку та передано на зберігання директору ТОВ «Текстиль ТД» ОСОБА_5 , відповідно до переліку, зазначеному у акті приймання-передачі на відповідальне зберігання майна від 06.11.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1