Справа №750/9674/20
Провадження №1-кп/750/48/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001196 від 19.09.2020 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подольськ, Російської Федерації, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого різноробочим сільськогосподарського виробничого кооперативу «ЛАН», неодруженого, має на утриманні дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 06.11.2019 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням на 2 роки; зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2020, близько 11:45 год., ОСОБА_5 , знаходячись в середині приміщення магазину «Фокстрот. Техніка для дому», розташованого по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з торгівельної вітрини магазину викрав портативний акумулятор марки «Trust urban 20000» вартістю 749 грн. 92 коп. без ПДВ, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», чим спричинив зазначеному товариству матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а також з найменуванням, кількістю та вартістю викраденого майна, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, вказав, що викрадене майно було повернуто і потерпіла претензій немає, просив суворо не карати, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав винуватість у вчиненому діянні, з урахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, посилання в обвинувальному акті на таку обставину, як рецидив злочинів, не може бути взято до уваги, оскільки у даному кримінальному провадженні він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а не злочину.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його наслідки, кількість та вартість викраденого, фактичні обставини провадження, що завдана шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, відсутність вимог потерпілої сторони щодо призначення суворого покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу винного його молодий вік, сімейний та матеріальний стан, перебування на його утриманні малолітньої дитини, що він працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога той не перебуває, дані щодо попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, а саме, що обвинувачений після попередньої судимості не став на шлях виправлення і знову вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком, крім того, враховуються обставини, які пом`якшують покарання, що обставини, які обтяжують покарання, встановлені не були, у зв`язку з чим, на підставі викладеного, суд вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок у період відбування покарання за попереднім вироком, суд, при призначенні покарання за сукупністю вироків, вважає за необхідне керуватись вимогами ст.ст. 71, 72 КК України, застосувавши правила складання покарань, визначити йому покарання остаточно, приєднавши частково невідбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2019.

Початок строку відбування покарання необхідно обчислювати з дня приведення вироку суду до виконання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, п.1 ч.1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2019, остаточно призначивши покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 - обчислювати з дня приведення вироку суду до виконання.

Речові докази після набрання вироком законної сили: картонну коробку з павербанку «Urban Trust», павербанк « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - повернути власнику ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1