Дата документу 22.09.2020 Справа № 328/1341/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 328/1341/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1017/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Токмак Запорізької області, українця, громадянина України, який працевлаштований, проживає в цивільному шлюбі без реєстрації, має неповнолітнього сина, має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати місце в період часу з 18:00 години до 06:00 години наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, строком до 03.10.2020 року,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, до Токмацького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про продовження строку застосування стосовно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтуванні клопотання зазначеного органом досудового розслідування наступне. Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 липня 2020 року приблизно о12 годині 50 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись у громадському місці, а саме біля будівлі, розташованої за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вул. Володимирська, 139, вчинив сварку з ОСОБА_11 , якому виказував вимогу на те, щоб останній перестав пред`являти претензії невідомому на ім`я ОСОБА_12 з приводу невиконання цивільно-правових обов`язків, що виражалося в несплаті грошових коштів за придбання ноутбуку.

В цей час ОСОБА_7 , діючи умисно, в групі з ОСОБА_10 , використовуючи без приводу раптово виниклий єдиний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотиву явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_11 та наніс останньому удар кулаком в обличчя. Захищаючись від дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 наніс у відповідь удар по обличчю останнього.

Далі ОСОБА_10 , діючи умисно в групі з ОСОБА_7 , використовуючи без приводу раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотиву явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, супроводжуючи свої дії висловлюваннями нецензурною лайкою, дістав з барсетки предмет схожий на пістолет «Макарова» та направив його на ОСОБА_11 .

Побоюючись за своє життя, ОСОБА_11 , сів до автомобіля, що знаходився поруч з вказаною будівлею. В цей час ОСОБА_13 , діючи умисно в групі з ОСОБА_7 , використовуючи без приводу раптово виниклий єдиний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотиву явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, супроводжуючи свої дії висловлюваннями нецензурною лайкою, використовуючи предмет схожий на рушницю, розбив вікно транспортного засобу, з метою отримання доступу до ОСОБА_11 та спричинення останньому фізичного болю шляхом нанесення ударів.

Далі ОСОБА_11 вийшов з свого транспортного засобу та, маючи намір сховатися від ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , вийшов з автомобіля та швидким кроком направився по проїзній частині вулиці Володимирська в місті Токмак, в сторону міста Молочанськ.

В цей час ОСОБА_10 , діючи умисно в групі з ОСОБА_7 , використовуючи без приводу раптово виниклий єдиний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотиву явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою здійснив кілька пострілів з предмету схожого на вогнепальну зброю, в сторону ОСОБА_11 , два з яких прийшлось в ліве та праве стегно останнього. Від отриманих поранень ОСОБА_11 впав, після чого побоюючись за своє життя, повернувся до останніх.

Далі, ОСОБА_10 , діючи умисно в групі з ОСОБА_7 наніс удар зверху вниз предметом схожим на рушницю, однак останній перехватив його та втік з місця події.

Слідчий суддя вважає доведеним, що ризики, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, хоча і суттєво зменшились, але продовжують існувати. Прокурором в ході розгляду клопотання не доведено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовженим та до підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

ОСОБА_7 має реєстрацію та постійне місце проживання, проживає з дружиною та сином, працює, має на утриманні престарілу матір, 1937 року народження, яка потребує постійного догляду. Окрім того, підозрюваний під час досудового розслідування ніяким чином не впливав і не намагався вплинути на слідство, знищити докази чи впливати на свідків і потерпілого. Прокурор та слідчий цих обставин в судовому засіданні не заперечували.

Слідчий суддя враховуючи всі обставини справи дійшов до висновку, що до ОСОБА_7 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 18:00 години до 06:00 години наступного дня в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилається на незаконність необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування скарги зазначає, що існування заявлених у клопотанні ризиків було доведено, як і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для їх запобіганню.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 дотримався зазначених вимог закону.

Слідчий суддя вірно встановив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, судимість відсутня, має постійне місце проживання, має цивільну дружину, утримує неповнолітнього сина та престарілу матір, позитивно характеризується, а також те, що органами досудового розслідування не надано конкретних доказів наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів критично ставиться до аргументу апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував тяжкість вчиненого злочину, як обставину застосування запобіжного заходу, оскільки наявність підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами даного провадження.

Крім того, посилання прокурора на ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення в належний спосіб, не підтверджується фактичними даними та матеріалами провадження, зазначені твердження є міркуванням та особистою думкою прокурора у кримінальному провадженні.

Колегія суддів зауважує, що для обрання виняткового запобіжного заходу, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам, а коли від ризику можна запобігти за допомогою інших видів запобіжних заходів, суд повинен в таких випадках застосувати такі заходи.

Таким чином, слідчий суддя враховуючи всі факти «за» та «проти» існування ризиків, прийшов до вірного висновку, який ґрунтується на встановлених обставинах, що до підозрюваного ОСОБА_7 доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, який забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і застосовано запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, строком до 03.10.2020 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3