У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за кримінальним провадженням № 0001611 внесеним до ЄРДР 06.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2020 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

З клопотання видно, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановлені особи для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

У невстановлений слідством день 2014 року, ОСОБА_6 , діючи щ прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, увійшов до незаконного збройного формування самопроголошеної «ДНР» під командуванням ОСОБА_7 . Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_6 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань.

Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, з травня 2014 року ОСОБА_6 , знаходячись в м. Горлівка Донецької області, діючи з прямим умислом усвідомлюючи протиправність та незаконність своїх дій, разом з невстановленими особами брав участь у штурмі Горлівського міського управління ГУМВС України в Донецькій області, Центрального РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, будинку Донецької обласної адміністрації, та брав участь у бою під м. Волноваха Донецької області, використовуючи при цьому автоматичну вогнепальну зброю із боєприпасами до неї та військове спорядження.

Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_6 систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосування вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної «ДНР».

Таким чином, дії ОСОБА_6 носять тривалий характер та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представника влади із застосування вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного непередбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Своїми умисними діями, які виразились в участі у діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками, ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 260 КК України.

У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Вина підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків, протоколами впізнання особи за фото знімками та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років.

Підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки до СВ Маріупольського МУ, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню.

20 березня 2015 року ураховуючи те, що місцезнаходження підозрюваного невстановлене, на підставі ст.ст. 41, 110, 281 КПК України винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 260 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення скоєння іншого кримінального правопорушення та запобіганню його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, можна дійти висновку, що можливий термін покарання за зазначене кримінальне правопорушення свідчить про загрозу втечі підозрюваного, причому наслідки і ризик втечі для підозрюваного може бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Отже, наявність викладених ризиків є обґрунтованою та об`єктивно підтверджується викладеними доказами.

Запобігти вказаним ризикам шляхом обрання альтернативних, менш жорстких запобіжних заходів є неможливим, що обумовлює необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши прокурора який підтримав заявлене клопотання, захисника, яка заперечувала проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

* витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2015 року за № 0001611;

* протокол допиту свідка ОСОБА_8 , відповідно якого ОСОБА_6 приймав участь в захопленні 30.04.2014 року приміщення Центрально-Міського райвідділу міліції. В період з квітня по червень 2014 року, свідок неодноразово бачив ОСОБА_6 в супроводі інших озброєних осіб, він постійно мав при собі вогнепальну зброю типу автомата Калашнікова, носив військову форму. Крім того, ОСОБА_6 приймав активну участь у агітації, організації та проведенні незаконного «референдуму» 11.05.2014 року в м. Горлівці;

* протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_8 впізнав особу під фото № 4, як ОСОБА_6 , який є активним учасником так званої самопроголошеної «ДНР»;

* протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який надав свідченням аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 ;

* протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав особу під фото № 1, як ОСОБА_6 , який є активним учасником так званої самопроголошеної «ДНР»;

* рапорт оперуповноваженого УКР ГУМВС України в Донецькій області, з якого вбачається, що в ході проведення розшукових заходів, спрямованих на встановлення ОСОБА_6 , встановити місце знаходження останнього та доставити його до слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області, з обслуговування м. Маріуполь, для проведення необхідних слідчих дій, не представилось можливими, оскільки останні проживає на тимчасово окупованій території Донецької області.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

20 березня 2015 року було складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак саме повідомлення вручено ОСОБА_6 не було. Таким чином, ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001611 від 14 липня 2015 року.

Постановою слідчого від 20 березня 2015 року ОСОБА_6 оголошений в розшук.

Відповідно до положення п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України до запобіжних заходів належить тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, сторона обвинувачення під час досудового розслідування має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З доданого до клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, від 20 березня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_6 зазначене повідомлення вручено не було. Таким чином, ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001611 від 14 липня 2015 року.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК спосіб не набула статусу підозрюваного, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 135, 187-190,278 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1