Справа № 495/3564/20
Номер провадження 1-кс/495/1416/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання ст. слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту, -
В С Т А Н О В И В:

19.06.2020 року ст. слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту.
Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 17.06.2020 року до Білгород- Дністровського ВП ГУНП надійшов рапорт інспектора протидії злочинності на водних об`єктах, щодо виявлення на березі Білгород-Дністровського лиману катеру ОК-4, бортовий номер НОМЕР_1 , у якому знаходились знаряддя для вилову раку та рак у кількості 29 штук.

Під час огляду місця події, а саме огляду моторного катеру марки «Yamaha F70AET», серійний номер 1072589, 2017 року випуску, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 було виявлено та вилучено пристрій для вилову раку, упакований в спец. пакет НПУ № INZ 1022696, капронова сітка, упакована в спец. пакет НПУ № INZ 4022394 та раки у кількості 29 штук.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001053, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилученого, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

У судове засідання слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області не з`явилась. Надав до суду заяву, відповідно до якої просив задовольнити клопотання та розглянути у його відсутність та прокурора.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Судом встановлено, що за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України до ЄРДР були внесені відповідні відомості за № 0001053.
Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області до матеріалів кримінального провадження було долучено вище вказане майно, яке було вилучене, в ході огляду 19.06.2020 року та визнані речовими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у вигляді заборони відчуження є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, суд вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню у повному обсязі.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна (спадкоємець майна), на яке накладено арешт, у разі виникнення необхідності щодо скасування арешту майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання ст. слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на моторний катер марки «Yamaha F70AET», серійний номер 1072589, 2017 року випуску, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши по місцю проживання власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , пристрій для вилову раку, упакований в спец. пакет НПУ № INZ 1022696, капронову сітку, упаковану в спец. пакет НПУ № INZ 4022394 та раки у кількості 29 штук, для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1