У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7946/15

№ 1-в/183/4/20

10 лютого 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду клопотання :
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , судимого 28.08.2018 р. за ч. 3, ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
про відстрочку виконання вироку
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

встановив:

до Новомосковського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 р. за станом здоров`я.
Клопотання мотивоване тим, що 28 серпня 2018 року суддя Новомосковського міського суду Дніпропетровської області ухвалив вирок за обвинуваченням ОСОБА_3 за частинами З, 4 ст. 407 КК України. Відповідно до вироку суду ОСОБА_3 визнано винним та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк З (три) роки 1 (один) місяць. З 2015 року він хворіє на :
- хронічну виразкову хворобу дванадцятипалої кишки,
- хронічний гастродуоденіт,
- змінну грижу стравохідного відділу діафрагми,
- хронічний холецистит,
- хронічний панкреатит,
- вторинний гепатоз,
- хронічний остеохондроз (дод. 1).
Крім того, потребує постійного лікування та консультацій лікаря. У противному випадку він можу стати інвалідом.
Відповідно до частини 2 статті 1 КВК України, «Завданнями кримінально - виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними».
Статтею 6 КВК України передбачено: «Виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки».
Отже відповідно із вихідних принципів кримінального виконавчого права мета та завдання системи виконання покарань полягає у тому, що засуджений не повинен піддаватись фізичним стражданням у вигляді порушення здоров`я. Подібне виходить також із статті З Конвенції з прав людини.
Засуджений просить про відстрочку виконання вироку від 28 серпня 2018 р. за станом здоров`я, зараз він проходить медичні обстеження, збирає документи, щодо необхідності лікування хронічних захворювань, можливо призначення йому інвалідності.
Захисник зазначила, що підтримує клопотання ОСОБА_3 , оскільки він має тяжкі хронічні захворювання, то можлива відстрочка виконання вироку на підставі ч.1 п.1 ст. 536 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_3 не має інвалідності, вирок Новомосковського міськрайонного суду від 28.08.2018 р. було оскаржено, але в апеляційним судом вирок Новомосковського міськрайонного суду залишено в силі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про відстрочку виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 р. за станом здоров`я. Вироком Новомосковського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання: - за ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 86 КК України та п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року - звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та за ч. 4 ст. 407 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за ч. 4 ст. 407 КК України не відбутої частини покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.11.2016 року по 17.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2018 р. вирок Новомосковського міськрайонного суду від 28.08.2018 р. залишено без змін.
Положеннями ч.1 ст.539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 2 ст. 536 КПК України передбачено, що відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.
Відповідно до 12 КК України - ч. 4 ст. 407 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за якою і засуджений ОСОБА_3 .
Суд враховуючи доводи, викладені у клопотанні ОСОБА_3 , досліджені матеріали, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, тому, що ОСОБА_3 засуджений за тяжкий злочин, до відбування покарання якого законом відстрочка не застосовується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

ухвалив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання відстрочки виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, яким його було засуджено за ч. 3, ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1