Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/180/19
Провадження по справі № 1-кп/281/9/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000100 внесене 24.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижньовартівськ Тюменської області Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18.03.2010 Коростенським МВ УМВС України в Житомирській області, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника ГУНП в Житомирській області від 17.11.2017 № 229 о/с ОСОБА_6 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

На підставі наказу начальника ГУНП в Житомирській області від 23.08.2018 № 169 о/с, ОСОБА_6 звільнений з вищевказаної посади, згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_6 , працюючи з 17.11.2017 на вищевказаній посаді, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являвся особою, уповноваженою на виконання функцій держави поліцейським.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські зобов`язанні щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_6 будучи суб`єктом декларування та будучи достовірно обізнаним про необхідність подання щорічної декларації за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, у передбачений термін з 01.01.2018 до 01.04.2018, був зобов`язаний подати відповідну декларацію за 2017 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Однак, останній, діючи умисно, подання відповідної декларації не здійснив.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 366-1 КК України.

Крім того, відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функції держави, подають декларацію, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

23.08.2018 ОСОБА_6 , на підставі вищевказаного наказу від 23.08.2018 № 169 о/с, звільнившись з займаної посади дільничного офіцера поліцейського сектору превенції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», будучи достовірно обізнаним про необхідність подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, діючи умисно, не подав декларацію, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за 2018 рік, за період з 01.01.2018 по 23.08.2018 у передбачений Законом строк, чим повторно порушив вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у повторному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 366-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України не визнав, повідомив, що обов`язкову декларацію за 2017 рік подавав, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Разом з тим, йому невідомо, у зв`язку з чим відповідна декларація не була розміщена на вищевказаному сайті. З приводу неподання загальнообов`язкової декларації за 2018 рік, яку він повинен був подати у день звільнення, повідомив, що не знав, що її потрібно було подавати саме у день звільнення та подав її пізніше. Крім того, обвинувачений повідомив, що повідомлення НАЗК з приводу неподання ним декларацій він не отримав. На запитання сторони обвинувачення та суду з приводу того яким чином він здійснював заповнення декларації за 2017 рік на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції та яким чином він її відправляв до НАЗК, ОСОБА_6 повідомив, що не пам`ятає. Просив суд винести щодо нього виправдувальний вирок.
Захисник ОСОБА_7 просив суд постановити виправдувальний вирок по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_8 за вчинення злочину відповідальність за який передбачена ст. 366-1 КК України. Оскільки вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам чинного законодавства так як обвинувачення ОСОБА_6 не конкретизовано; крім того внесенню відомостей до ЄРДР за ст. 366-1 КК України має передувати висновок НАЗК, що у даному випадку дотримано не було. Крім того зазначив, що проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 здійснювалось неуповноваженим на те суб?єктом, оскільки слідчий відділ СБУ в Житомирській області здійснював досудове розслідування цього кримінального провадження не будучи компетентним органом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні в супереч вимогам діючого законодавства керуючись при цьому не законом, а лише свавільним рішенням керівника регіональної прокуратури. Також захисник звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні № 0000001 від 11.01.2019 року на відміну від кримінального провадження № 00000100 від 24.09.2019 року керівником регіональної прокуратури не було винесено постанову про доручення проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, що свідчить про те, що досудове рослідування у вказаному кримінальному провадженні також проведено неуповноваженим на те органом. З приводу проведення досудового розслідування неуповноваженими особами захисник також посилається на висновок ВС у постанові від 14.04.2020 року у справі №761/34909/17.
Однак незважаючи на невизнання ОСОБА_6 , своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні, зокрема показами свідків, які були допитані в судовому засіданні.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в серпні 2018 року встановив, факт неподання ОСОБА_6 щорічної декларації, після чого він викликав останнього для з`ясування причин. Пояснив ОСОБА_6 , що за не подання щорічної декларації передбачена кримінальна відповідальність, а також запропонував зайти до його особистого кабінету для прослідковування дій під час подання декларації, однак цього зробити не вдалося.
У вересні 2018 року він виявив, що ОСОБА_6 повторно не подав декларацію після звільнення.
Після зібрання всіх необхідних матеріалів стосовно даного факту він направив їх до органів прокуратури області та керівництва ГУНП в області.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що неодноразово доводила до відома особового складу Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області всі відомості, телефонограми та проводила лекції та навчання з приводу необхідності дотримання вимог антикорупційного законодавства, зокрема вимог Закону України «Про запобігання корупції», зокрема щодо необхідності подання обов`язкових декларацій у відповідний Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зазначила, що всі працівники були опитані про отримання електронного підпису, а пізніше про направлення щорічної декларації за допомогою програми «Viber».
Про неподання ОСОБА_6 декларації, їй стало відомо під час надання своїх пояснень у органах СБУ.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що про факт неподання ОСОБА_6 декларації йому стало відомо після того як його викликали до органів СБУ, з приводу не подання ОСОБА_6 декларації після звільнення йому нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що про неподання ОСОБА_6 декларації його повідомили з ГУНП в Житомирській області.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- витягами з кримінального провадження № 0000100 від 24.09.2018, якими підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом неподання працівником Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за 2017 рік;
- постановою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_12 від 24.09.2018, якою проведення досудового розслідування № 0000100 від 24.09.2018 доручено слідчому відділу УСБУ в Житомирській області;
- рапортом старшого оперуповноваженого ЖУ ДВБ НП України ОСОБА_13 від 20.08.2018 про те, що проведеним ним моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування установлено факт неподання дільничним офіцером поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 відповідної обов`язкової декларації за 2017 рік, з додатком фотокопією відповідного пошукового результату у зазначеному Реєстрі;
- рапортом старшого оперуповноваженого ЖУ ДВБ НП України ОСОБА_13 від 21.08.2018 про те, що проведеним ним моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування установлено факт неподання дільничним офіцером поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 відповідної обов`язкової декларації за 2017 рік з констатацією наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України;
- копією наказу № 229 о/с від 17.11.2017 «По особовому складу», відповідно до якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 переведено на посаду дільничного офіцера поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області;
- копією наказу № 169 о/с від 23.08.2018 «По особовому складу», про те, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 звільнено з посади дільничного офіцера поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області за власним бажанням;
- копією рапорту ОСОБА_6 від 23.08.2018, згідно якого останній просить звільнити його зі служби в поліції;
- копією зобов`язання поліцейських про дотримання обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції», згідно якого ОСОБА_6 28.12.2017 власноручно посвідчив своїм підписом, що попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за неподання, несвоєчасне подання декларацій, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, подання недостовірних відомостей про майно, а також щодо необхідності подання відповідної декларації при звільненні зі служби в поліції;
- копією розписки ОСОБА_6 від 23.08.2018, згідно якої останньому доведено вимоги п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання при звільненні декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції;
- копією заяви ОСОБА_6 від 07.11.2015 про прийняття на роботу до органів поліції;
- повідомленням (листом) Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.09.2018 № 71-05/40119/18, відповідно до якого суб`єкт декларування ОСОБА_6 за період з 01.01.2018 по 06.09.2018 дій в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр) не виконував;
- доповідною запискою старшого оперуповноваженого ЖУ ДВБ НП України ОСОБА_13 від 18.08.2018, згідно якої, проведеною ним перевіркою виявлено факт неподання дільничним офіцером поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 відповідної обов`язкової декларації за 2017 рік;
- копією висновку ГУНП в Житомирській області від 17.09.2018 «Про результати службового розслідування за поданням Житомирського управління ДВБ НП України» згідно якого факт неподання дільничним офіцером поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 відповідної обов`язкової декларації за 2017 рік знайшов своє підтвердження;
- копією наказу ГУНП в Житомирській області від 17.09.2018 № 1206 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого, за виявлений факт неподання дільничним офіцером поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 відповідної обов`язкової декларації за 2017 рік до дисциплінарної відповідальності притягнуто відповідальних осіб Лугинського та Коростенського ВП, відповідальних за дотримання антикорупційного законодавства підлеглими працівниками;
- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 12.12.2018 з додатками, згідно яких установлено, що при перевірці фактів логування дій користувача в ІТС Реєстр виявлено, що ОСОБА_6 зареєструвався в ІТС Реєстр 27.03.2017 о 16.03, а в період часу з 01.01.2018 по 13.11.2018 дій в ІТС Реєстр не виконував;
- рапортом слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_14 від 11.01.2019 про те, що нею в ході розслідування кримінального провадження № 0000100 установлено факт неподання дільничним офіцером поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, при звільненні зі служби, а також констатація наявності в діях останнього ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України;
- витягом з кримінального провадження № 0000001 від 11.01.2019, якими підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом неподання працівником Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 при звільненні, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто за 2018 рік;
- постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні від 15.01.2019, про об`єднання матеріалів досудового розслідування № 0000100 та № 0000001 з присвоєнням остаточного номеру провадження № 0000100.
- повідомленням (листом) Інформаційно-довідкового департаменту ДФС України від 30.01.2019 про те, що Акредитований центр сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС не формував сертифікати відкритих ключів ОСОБА_6 , тобто останній фактично не вживав дій щодо отримання відповідного електронного носія в органах ДФС;
- протоколом огляду від 24.01.2019, згідно якого, проведеним слідчою СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_14 моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не виявлено декларацій ОСОБА_6 за 2017 та 2018 роки, які він повинен був подати у відповідності з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», але виявлено відповідну декларацію за 2016 рік, що підтверджує факт обізнаності ОСОБА_6 про необхідність подання відповідної декларації та знання алгоритму дій, необхідних для подання такої декларації;
- протоколом огляду від 25.01.2019, згідно якого проведеним слідчою СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_14 моніторингом сайту «Акредитований центр сертифікації ключів ПриватБанк», установлено, що ОСОБА_6 не подавав заявку щодо отримання відповідного електронного носія (електронний підпис), тобто останній фактично не вживав дій щодо отримання відповідного електронного носія у вказаній установі ПриватБанку;
- копіями повідомлень ГУНП в Житомирській області про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, адресовані Національному агентству з питань запобігання корупції від 21.09.2018 про факт неподання ОСОБА_6 щорічної декларації за 2017 рік та від 04.09.2018 про факт неподання ОСОБА_6 декларації перед звільненням за 2018 рік;
- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 21.02.2019 з додатками, згідно яких установлено, що до НАЗК надійшло повідомлення ГУНП в Житомирській області від 04.09.2018 про факт неподання ОСОБА_6 декларації перед звільненням за 2018 рік, а НАЗК в свою чергу ОСОБА_6 направлено повідомлення про факт неподання декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- повідомленням керівника департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування надісланого ОСОБА_6 , відповідно до якого останній повідомлявся про не подання ним декларації перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями та необхідність подати декларацію протягом 10-ти днів з дня отримання даного повідомлення;

- протоколом допиту, свідка ОСОБА_15 від 05.11.2019 року, відповідно до якого свідок показав, що ОСОБА_6 направлялося повідомлення щодо необхідності подання ним декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації перед звільненням. Чи було отримано ОСОБА_6 зазначене повідомлення та чи подав він після його отримання декларацію сказати не має змоги, так як звільнився з НАЗК та цим питанням не цікавився.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що ним подано загальнообов`язкову декларацію за 2017 рік шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції спростовується доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме: інформацією (листом) Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.09.2018 № 71-05/40119/18, відповідно до якого суб`єкт декларування ОСОБА_6 за період з 01.01.2018 по 06.09.2018 дій в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не виконував, а також протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 12.12.2018 з додатками, згідно яких установлено, що при перевірці фактів логування дій користувача в ІТС Реєстр виявлено, що ОСОБА_6 зареєструвався в ІТС Реєстр 27.03.2017 о 16.03, а в період часу з 01.01.2018 по 13.11.2018 дій в ІТС Реєстр не виконував.
Стосовно твердження сторони захисту, з приводу того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось неуповноваженим на те органом досудового розслідування спростовуються вимогами чинного законодавства.

Зокрема, згідно з вимогою абзацу другого пункту 1 розділу X «Прикінцеві положення» КПК України з 20.11.2017, у зв`язку із спливом п`яти років з дня набрання чинності КПК України, введено в дію ч. 4 ст. 216 КПК України, якою визначено підслідність Державного бюро розслідувань.

Таким чином, з 20.11.2017 слідчі органів прокуратури втратили повноваження з досудового розслідування злочинів, передбачених ч. 4 ст. 216 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державне бюро розслідувань» кримінальні провадження, які до початку діяльності Державного бюро розслідувань розпочаті слідчими органів прокуратури і перебувають на стадії досудового розслідування, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років.

Таким чином, слідчим органів прокуратури залишено право закінчити досудове розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих ними до 20.11.2017, але на строк не довше двох років, які відраховуються з 20.11.2017 (дня введення в дію положень ч. 4 ст. 216 КПК України), тобто до 20.11.2019 (абз. 2 п. 1 розділу XI «Перехідні положення» КПК України).

Державне бюро розслідувань почало здійснювати правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції лише 27.11.2018.

Кримінальне провадження № 0000100 в рамках якого ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ст. 366-1 КК України було розпочато 24.09.2018, тобто в період, коли слідчі органів прокуратури втратили повноваження на проведення досудового розслідування злочинів, передбачених ч. 4 ст. 216 КПК України, а органи Державного бюро розслідування не розпочали своєї діяльності.

Поряд з тим, відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Постановою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_12 від 24.09.2018 проведення досудового розслідування № 0000100 від 24.09.2018 доручено слідчому відділу УСБУ в Житомирській області.

Відповідно до вимог абз. 2 п. 4 Розділу VI Закону України «Про державне бюро розслідувань» матеріали кримінального провадження, які на день набрання чинності цим Законом перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але відповідно до цього Закону підслідні Державному бюро розслідувань, у тримісячний строк після початку здійснення Державним бюро розслідувань функції досудового розслідування передаються до відповідного підрозділу (органу) Державного бюро розслідувань для продовження провадження.

Оскільки, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 належно проведено слідчим відділом УСБУ в Житомирській області та завершено 27.02.2019 шляхом складання та направлення обвинувального акту до суду (тобто до закінчення тримісячного строку після початку здійснення Державним бюро розслідувань функції досудового розслідування, відповідно до вимог вищевказаної норми законодавства), підстав для його передачі для проведення досудового розслідування до органу Державного бюро розслідувань раніше не було.

Таким чином, порушень під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчими слідчого відділу УСБУ в Житомирській області в частині відсутності у них повноважень на проведення такого розслідування допущено не було.

Згідно обвинувального акту, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються стороною обвинувачення за ст.366-1 КК України, тобто умисне неподання суб?єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
З об?єктивної сторони злочин, передбачений ст. 366-1 КК України може виявлятися у формі умисного неподання суб?єктом декларування декларації.
З суб?єктивної сторони злочин, передбачений ст. 366-1 КК України характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання, що передбачено ч.2 ст.24 КК України.
Суд приймає до уваги твердження прокурора про те, що обставини не отримання обвинуваченим від НАЗК повідомлень щодо не подачі декларації також не є підставами для винесення судом виправдувального вироку.
Відповідно до ст.49 Закону України «Про запобігання корупції»:
«2. Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених придержавних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону.
3. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.
Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування».
Отже, законодавством передбачений порядок повідомлення суб?єкта декларування про факт неподання декларації та строк подання декларації після отримання зазначеного повідомлення.
ОСОБА_6 надсилалось повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання декларації перед звільненням, тобто, останній, у встановленому законом порядку був повідомленим про неподання декларації, після чого у передбачений ст.49 Закону України «Про запобігання корупції» десятиденний строк умисно не подав декларацію, тобто вчинив умисні протиправні дії щодо неподання суб?єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Крім того, у п.7 зазначеного Порядку вказано, що у випадку встановлення факту неподання декларації суб?єктом декларування Національне агентство письмово повідомляє такого суб?єкта про факт неподання декларації, і суб?єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію.
Відповідальність за ст.366-1 КК України настає за умисне неподання суб?єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
З врахуванням викладеного, оцінивши в сукупності зібрані по справі й досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає що ОСОБА_6 слід визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, тобто умисному неподанні суб`єктом декларування щорічної декларації та умисному неподанні суб?єктом декларування щорічної декларації перед звільненням.
Безпосереднім предметом кримінального правопорушення передбаченого ст.366-1 КК України є декларація особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Об`єктивною стороною даного злочину є як подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» так і умисне неподання суб`єктом декларування зазначеної декларації.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
В судовому засіданні встановлено, що предмет та об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_6 діяння, тобто неподання щорічної декларації, та декларування щорічної декларації перед звільненням підпадають під ознаки ст. 366-1 КК України.
Також, судовому засіданні встановлено, і стороною обвинувачення доведено належними та допустимим доказами вину обвинуваченого у формі прямого умислу, а саме те, що декларант діяв умисно.
Стосовно посилань захисника на висновок ВС у постанові від 14.04.2020 року у справі №761/34909/17 суд приймає до уваги заперечення прокурора з цього приводу та приходить до висновку, що обставини справи по якій було зроблено вищевказаний висновок не є аналогічними обставинам даної справи.
Оскільки в даному випадку, як уже зазначалося раніше, кримінальне провадження № 0000100 в рамках якого ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ст. 366-1 КК України було розпочато 24.09.2018, тобто в період, коли слідчі органів прокуратури втратили повноваження на проведення досудового розслідування злочинів, передбачених ч. 4 ст. 216 КПК України, а органи Державного бюро розслідування не розпочали своєї діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, що і було зроблено в даному випадку, а саме: постановою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_12 від 24.09.2018 проведення досудового розслідування № 0000100 від 24.09.2018 доручено слідчому відділу УСБУ в Житомирській області.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують його покарання, суд визнає вчинення злочину повторно.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд, також враховує досудову доповідь в п.3 якої зазначено, що результати оцінки поведінки ОСОБА_6 показали середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення.
Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до злочинів невеликої тяжкості, та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого з позитивної сторони, а саме, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, суд вважає, що потрібно призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і застосувати до обвинуваченого покарання в межах санкції ст.366-1 КК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Майнової шкоди завдано не було.
Речові докази відсутні.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України призначивши покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин з позбавленням права обіймати певні посади у правоохоронних органах на строк три роки.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Майнової шкоди завдано не було.
Речові докази відсутні.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченим та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1