ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/706/20

06 травня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньо - спеціальною освітою, непрацюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 та довідки військово-лікарської комісії №12/псс/2 від 28.01.2020 р. визнаний здоровим та придатним до військової служби. Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний на навчальні збори, згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.02.2020 р. №42-АГД та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №21 АГД від 17.02.2020 р., про що був належним чином повідомлений та згідно ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особисто під розпис 28 січня 2020 р. отримав повістку про необхідність прибуття 18.02.2020 року на 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що по АДРЕСА_2 , на відправку у складі команди НОМЕР_2 для проходження військових навчальних зборів в АДРЕСА_3 .

Проте, діючи умисно, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від навчальних зборів, всупереч вимогам Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за відсутності поважних причин ОСОБА_4 18.02.2020 року на 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, у зв`язку з чим ухилився від навчальних зборів.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 337 КК України, які виразились в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів.

23 березня 2020 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000160 укладено угоду про визнання винуватості, яку надано суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 23 березня 2020 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 337 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 337 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, а саме ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 337 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23 березня 2020 року між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст.337 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 23 березня 2020 року по кримінальному провадженню №0000160 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України, укладену між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1