У Х В А Л А
іменем України
Справа № 134/2059/19

Провадження № 1-в/126/46/2020

11 червня 2020 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Бершадь в залі судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ :
До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що він відбув необхідний термін покарання для умовно-дострокового звільнення, під час якого довів своє виправлення.

Крім того, в доповненні до клопотання вказано, що ОСОБА_4 був засуджений: 19.01.2016 року Кам`янець-Подільському міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

За ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 06.06.2016 року вирок Кам`янець-Подільському міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2016 року залишено без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 14 по 17 липня 2015 року включно і з 19 січня 2016 року по 06 червня 2016 року включно.

Вину у скоєному золочені не визнав, оскільки Ухвалою Кам`янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.05.2018 року ОСОБА_4 визнаний потерпілою особою в кримінальному провадженні №00003291 за фактом завідомо неправдивих показів свідка під час розгляду кримінального провадження.

Початок строку: 19.01.2016 року. Кінець строку: 21.04.2022 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 19.01.2016 року. Перебуваючи в Хмельницькому СІЗО зарекомендував себе позитивно: не допускав порушення встановленого порядку тримання, розпорядку дня дотримувався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, неодноразово залучався до робіт із створенням належних санітарно-побутових умов в установі. Був заохочений правами начальника СІЗО за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

12.08.2016 року прибув до Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» де перебував до 17.11.2017 року. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе добре: розпорядку дня дотримувався, допустив одне порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Накладене дисциплінарне стягнення зняте у порядку заохочення за виконання покладених обов`язків робітника швейної дільниці підприємства установ та додержання встановлених правил поведінки.

З 02.12.2017 року по 20.03.2018 року перебував в Хмельницькому СІЗО. За час перебування в Хмельницькому СІЗО встановленого режиму тримання не порушував, розпорядок дня виконував, дисциплінарних стягнень не мав. До суспільно корисної праці не залучався, не заохочувався.

З 20.03.2018 року до 20.03.2019 року відбував покарання в Менській ВК-91. За час відбування покарання в Менській ВК-91 засуджений характеризувався позитивно: дотримувався норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень розпорядку дня установи не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на оперативно-профілактичних обліках в установі не перебував.

За час перебування в Менській ВК-91 згідно наказу №50 від 31.08.2016 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. До роботи відносився добросовісно, поставлені виробничі завдання виконував вчасно та якісно, за що був заохочений правами начальника установи. Згідно наказу №41/ЗС від 2017 року був звільнений у зв`язку з вибуттям до іншої установи.

По прибутті в установу 20.03.2018 року згідно наказу №18 ЗС-18 від 06.04.2018 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. До роботи відносився добре, поставлені виробничі завдання виконував, дотримувався правил трудового розпорядку, доручене йому майно та інструмент використовував за призначенням, за що був тричі заохочений. Залучався до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. До робіт відносився сумлінно, порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускав, дотримувався правил особистої гігієни та санітарії.

Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводились в установі та відділенні відвідував та реагував на них правильно. Приймав активну участь у організації концертної програми до новорічних свят.

З власної ініціативи засуджений займався за індивідуальною програмою диференційованого виховного впливу "Фізкультура та спорт", яку реалізовував шляхом відвідування спортивного майданчику на локальному секторі.

20.03.2019 року за ухвалою Менського районного суд до засудженого була застосована пільга передбачена ст. 82 КК України та не відбута частина покарання у виді позбавлення волі за клопотанням Менської ВК-91 судом була замінена більш м`яким покаранням у виді обмеженням волі.

20.03.2019 року засуджений був переведений для подальшого відбування покарання до ДУ «Крижопільського виправного центру(№ 113)». Після закінчення карантину був працевлаштований робітником в господарській обслузі установи, поставлені завдання виконував, обслуговував КНС установи, зауважень не мав. За час відбування покарання адміністрація виправного центру відповідно до характеристики складеної станом на 23.12.2019 року характеризує засудженого позитивно: дотримується норм які визначають порядок та умови відбування покарань, розпорядку дня, порушень режиму утримання не допускає, заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, у виді надання дозволу на виїзд за межі виправного центру на вихідні дні до рідних та близьких родичів 22.11.2019 наказ по установі № 300. До установи повернувся у строки без зауважень.

Засуджений відбуваючи покарання у виправному центрі проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення, підтримує спальне місце у належному санітарному стані, має охайний зовнішній вигляд, до майна установи ставиться з відповідально використовує за призначенням, вимог пожежної безпеки не порушує. Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи.

В взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень.

Право на застосування пільги умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України у засудженого наступає після відбуття 2/3 частини призначеного покарання з урахування зарахувань у строк покарання тобто відповідно до розрахунків Крижопільського ВЦ-113 право у засудженого на пільгу відкривається з 21.12.2019 року.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання з тих підстав, що засуджений своєю поведінкою не довів виправлення.

Дана ухвала скасована ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.02.2020 року та підстави ухвали цього ж суду передана в провадження Бершадського районного суду Вінницької області.

Крім того, клопотання ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення датоване 18.12.2019 року, тобто до дати, з якої він має право на застосування ст. 81 КК України. Дана обставина пояснюється тим, що зазначене клопотання засуджений подав до адміністрації виправного центру не зазначивши дати, з метою підготовки адміністрацією відповідних документів. Пересилкою документів займалась адміністрація, чому на клопотанні вказали дату 18.12.2019 року та подали до суду до 20.12.2019 року, йому не відомо.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні просили клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав. Додатково засуджений зазначив, що клопотання, первинно подане до суду 18.12.2019 року він подав до адміністрації закладу, де відбуває покарання без зазначення дати, тому просить звільнити його умовно - достроково від відбування покарання, оскільки на даний час має право на застосування ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення може бути задоволено, оскільки останній фактично відбув 2/3 покарання, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, мав ряд заохочень.

Представник Крижопільського ВЦ (№113) в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 81 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи та надані матеріали, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонним судом Хмельницької області від 19.01.2016 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 06.06.2016 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2016 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 14 по 17 липня 2015 року включно і з 19.01.2016 по 06.06.2016 року включно.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 20.03.2019 року невідбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.

Зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме 4 місяці 3 дні.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 19.01.2016 року.

Станом на 24 грудня 2019 року ОСОБА_4 відбув 4 роки 8 місяців 3 дні призначеного судом покарання, що становить 2/3 частини призначеного строку покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, зокрема, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність подяк і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Показником виправлення можна вважати і систему вчинків, що здійснюються з мотивів, прямо протилежних тим, що штовхнули особу на вчинення злочину.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за певний час.

З урахуванням досліджених матеріалів особової справи щодо ОСОБА_4 та викладених вище доводів, суд дійшов висновку, що засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, зарекомендував себе з позитивного боку, отримав ряд заохочень та одну догану, яка була знята, отримав подяку від ТОВ "Рітон" за сумлінну працю та зразкове виконання покладених на нього обов`язків, зважаючи на позитивну характеристику та факт усвідомлення протиправної поведінки спостережна комісія при Крижопільській районній державній адміністрації не заперечує проти застосування до ОСОБА_4 умовно- дострокового звільнення. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 особисто не подавав до Крижопільського районного суду клопотання про умовно - дострокове звільнення 18.12.2020 року, тобто до настання дати, з якої має право на застосування ст. 81 КК України. Дану заяву він подав до адміністрації виправного закладу без зазначення дати. ТОбто, дана обставина (передчасне звернення з клопотанням) не може трактуватися на шкоду особи засудженого, оскільки не залежала від його волі. Суд також ураховує те, що на день розгляду справи ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Отже суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 зробив належні для себе висновки, а отже не має перспективи у подальшій правослухняній поведінці, тому наявні підстави для умовно-дострокового звільнення згідно з вимогами статті 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубинка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та до засудження жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, засудженого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області вироком від 19.01.2016 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 14 по 17 липня 2015 року включно і з 19.01.2016 по 06.06.2016 року включно, - умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців 9 (дев`ять) днів .

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом не відбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1