Справа № 183/2499/20
№ 1-кп/183/1200/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000332 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, маючої повну середню освіту, не заміжньої, працюючої за договором в ж/к «Золоті Ключі», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

24 лютого 2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №55 по вул. Гетьманській в м. Новомосковську Дніпропетровській області, та скориставшись послугами «ТАХ1», сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Opel omega В» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з шашкою «ТАХІ». В салоні вказаного автомобіля ОСОБА_4 відразу помітила на панелі між двома сидіннями, гаманець. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме шкіряного гаманця марки «Cossack», чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , що знаходився на панелі між двома сидіннями у вищевказаному транспортному засобі.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, 24 лютого 2020 року о 23 годині 56 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі марки «Opel omega В» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з шашкою «ТАХІ», за кермом якого був потерпілий ОСОБА_8 , та який рухався по вул. Гетьманській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для потерпілого ОСОБА_6 взяла у свою ліву руку шкіряний гаманець марки «Cossack», чорного кольору вартістю 572 гривні, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 300 гривень, таким чином таємно здійснила крадіжку з вищевказаного автомобіля.
Після цього, ОСОБА_4 вийшла з вищевказаного автомобіля з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 872 гривні.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та показала, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснила, що дійсно вона перебувала в салоні вищевказаного автомобіля на передньому сидінні, де помітила чорний гаманець і вирішила його і викрасти. В гаманці було 300 грн., які витратила на власні потреби. У скоєному щиро кається, зробила для себе відповідні висновки.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченою ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства зач. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, який не є тяжким, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину свою визнала повністю, розкаялася у вчиненому, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також думку потерпілого, який в своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченій суворого покарання.
За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також того, що обвинувачена працює за договором і має дохід, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді штрафу у вищевказаному розмірі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1421-20 від 25.03.2020 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Речові докази гаманець чорного кольору, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на транспортний засіб ВАЗ 2107, залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326 гривень 88 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1