Справа № 755/3469/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально у складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009670 від 20 жовтня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопатнік Єдинецького району Республіки Молдова, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Судом визнано доведеним, що 19.10.2018 року близько 21 години за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вживали алкольгольні напої. В цей час між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 внаслідок раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , ОСОБА_7 взяв до руки скляну пляшку об`ємом 0,5 л та розбив її. Після цього, тримаючи горловину розбитої пляшки в правій руці, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_7 наніс один цілеспрямований удар горловиною розбитої пляшки, яку тримав у правій руці, в шию ОСОБА_11 , який в той час стояв навпроти нього, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження, а саме, проникаюче колото-різане поранення шиї: рану (визначену клінічними лікарями як колото-різану) лівої передньо-бокової поверхні шиї (довжиною 5 (см) 4х 0,5 (см)), від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку ззовні у середину, спереду назад, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, поверхневої фасції шиї, внутрішньої яремної вени, яка супроводжувалась розвитком шоку та зовнішньої кровотечі.

Після цього ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, побачивши, що ОСОБА_11 впав на землю й не спроможний чинити опір, та у нього з шиї йде сильна кровотеча, викинув горловину від розбитої пляшки, та зник з місця вчинення злочину.

Однак, ОСОБА_7 злочин довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_11 була надана своєчасна медична допомога та госпітілозовано до КМКЛ ШМД.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що він 19.10.2018 року був біля станції метро «Чернігівська», де вживав алкогольні напої, в тому числі і з потерпілим. Того вечора він випив приблизно 200 мл горілки. Приблизно о 21 годині до нього підійшов потерпілий та почав його звинувачувати в крадіжці та між ними розпочалася сварка, після якої потерпілий пішов. Згодом потерпілий повернувся вже з сумкою та почав його нею бити. Він ( ОСОБА_7 ) з метою оборони та залякування потерпілого взяв до рук скляну пляшку. Потім потерпілий зачепився шлейкою своєї сумки за його ( ОСОБА_7 ) шию та вони разом впали на землю. Під час падіння пляшка розбилася, та потерпілий випадково на неї впав всім своїм тілом, після чого встав, зробив два кроки та впав на землю. Також обвинувачений зазначив, що пляшку він тримав у правій руці та впав на лівий бік, а потерпілий під час падіння наткнувся шиєю на розбиту пляшку. Після отриманих ушкоджень, потерпілий впав на землю та в нього з шиї текла кров, він ( ОСОБА_7 ) відійшов він нього, а перехожі почали надавати потерпілому медичну допомогу. Крім того, обвинувачений зазначив, що він не хотів наносити потерпілому тілесних ушкоджень, а лише хотів його залякати, обороняючись від нього та все це сталося випадково.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що 19.10.2018 року у вечірній час він познайомився з обвинуваченим біля станції метро «Чернігівська», де вони разом вживали алкогольні напої, а саме горілку. Приблизно о 21 годині він помітив, що в нього зникли його особисті речі, які на його думку, в нього викрав обвинувачений, в результаті чого між ними стався конфлікт. Під час сварки він (потерпілий) вдарив обвинуваченого своєю сумкою, виготовленої з тканини, в якій був порожній контейнер для продуктів, сумка була легкою, а тому не могла завдати сильного болю обвинуваченого, а обвинувачений взяв скляну пляшку, яку, як здалося потерпілому, обвинувачений взяв зі смітника, розбив її об стіл та наніс йому (потерпілому) один цілеспрямований удар в область шиї, після чого у потерпілого пішла з шиї кров, він впав, після чого, він ( потерпілий) втратив свідомість та не пам`ятає, що відбувалося. Також потерпілий зазначив, що він разом з обвинуваченим випив як мінімум 0,5 л горілки, тому вони були в стані сильного алкогольного сп`яніння, однак всі події він добре пам`ятає. Крім того, потерпілий зазначив, що в момент нанесення удару, він та обвинувачений стояли навпроти один одного і між ними був металевий столик.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він 19.10.2018 року був на чергуванні та о 22 годині 00 хвилин на виклик чергового про вчинення кримінального правопорушення виїхав на місце події разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Приїхавши за адресою: м. Київ, вул. Попудренка 46/2, він помітив потерпілого з рваною раною на шиї, який знаходився біля станції метро «Чернігівська» між кіосками, після чого відразу зателефонував до швидкої медичної допомоги. До приїзду швидкої, потерпілому надавали першу медичну допомоги три жінки, одна з яких була медсестрою. Також до нього ( ОСОБА_13 ) підійшов чоловік, який був свідком події, та повідомив, що особа, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження, ховається за зупинкою громадського транспорту, після чого обвинуваченого було затримано. Під час затримання обвинувачений був одягнений в одяг темного кольору, верхня частина якого була в крові. А також свідок зазначив, що обвинувачений під час затримання був на підпитку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що він 19.10.2018 року був на чергуванні та о 21 годині 00 хвилин на виклик чергового про вчинення кримінального правопорушення виїхав на місце події разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Приїхавши за адресою: м. Київ, вул. Попудренка 46/2, він помітив потерпілого, який був непритомний, та перехожі йому надавали медичну допомогу. Потім до них підійшов чоловік, який повідомив, що він був свідком того, як двоє чоловіків вживали спиртні напої, після чого між ними сталася бійка. Після завершення бійки, один з чоловіків щось викинув на землю та заховався за зупинкою громадського транспорту. За вказаними свідком ознаками був затриманий обвинувачений, який під час затримання нічого не повідомляв.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу огляду місця події від 19.10.2018 року та фото таблиці до нього, зокрема, вбачається, що об`єктом огляду є асфальтна ділянка по вулиці Попудренка в м. Києві в напрямку руху від вулиці Хоткевича до вулиці Будівельників. Зліва розташований будинок № 42/2 по вулиці Попудренка, з права розташовані малі архітектурні форми, а саме кіоски. Зліва також розташовані кіоски. На відстані близько 6 метрів від кіоску «Київхліб Хлібокомбінат №11» на проїжджій частині біля бордюру сміття, опале листя дерев, а також верхня частина скляної пляшки, що відбита від самої пляшки (горло пляшки) з наявною етикеткою з написом «Тетерів», також на відстані пів метра наявні уламки скла пляшки коричневого кольору аналогічного з горлом пляшки. З протилежної сторони вулиці Попудренка, праворуч в напрямку вулиці Будівельників наявний кіоск «Ломбард Благо». На тротуарній частині поблизу кіоску на площі близько 2х2 метри виявлено уламки скла з етикеткою з написом «Тетерів». Праворуч від кіоску «Ломбард Благо» в напрямку руху до кіоску «Просто стрижка» між входом до метро «Чернігівська» на тротуарній частині на асфальтному покритті на відстані близько 10-12 метрів виявлено серветки бурого кольору та плями бурого кольору. В ході огляду місця події виявлено та вилучено частину розбитої пляшки (горло), що упаковано у паперовий конверт з підписами понятих, а також вилучено змиви бурого кольору, які упаковано у паперовий конверт з підписами понятих.

Відповідно до довідки № 273 МКЛШМД від 20.10.2018 року, ОСОБА_11 , 1974 року народження, з 00 годин 05 хвилин 20.10.2018 року перебуває у ВІТЗП КМКЛШМД з діагнозом: колото-різана рана шиї зліва з пошкодженням лівої внутрішньої артеріальної вени.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.10.2018 року вбачається, що 19.10.2018 року о 22 годині 00 хвилин, у присутності захисника ОСОБА_12 , затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Також з протоколу обшуку затриманої особи від 20.10.2018 року вбачається, що під час обшуку затриманого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено наступні об`єкти: желетка чорно-синього кольору, з капюшоном, з плямами бурого кольору в лівій нижній частині жилетки, яку упаковано до поліетиленового пакету синього кольору, горловину якого прошито ниткою чорного кольору, кінці яких скріплені смужкою паперу з відтиском печатки «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» з підписами понятих; три шнури чорного кольору, які упаковано до поліетиленового пакету синього кольору, горловину якого прошито ниткою чорного кольору, кінці яких скріплені смужкою паперу з відтиском печатки «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» з підписами понятих.

Згідно з даними результату проходження тестування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на алкоголь за допомогою алкотеста «Драгер», вбачається, що результат тестування - 1.80 %о.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_16 впізнав особу, зображену на фото № 4, як особу, яка 19.10.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 46/2, нанесла удар розбитою пляшкою в горло іншій особі. Свідок ОСОБА_16 впізнав особу за ознаками: за загальними рисами обличчя, стрижкою, формою носу, розташуванням брів та очей.

Також, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнала особу, зображену на фото № 2, як особу, яка 19.10.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , нанесла удар розбитою пляшкою в горло іншій особі. Свідок ОСОБА_17 впізнала особу за ознаками: за загальними рисами обличчя, стрижкою, формою носу, розташуванням брів та очей.

Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнала особу, зображену на фото №1, як особу, яка 19.10.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , нанесла удар розбитою пляшкою в горло іншій особі. Свідок ОСОБА_18 впізнала особу за ознаками: за загальними рисами обличчя, стрижкою, формою носу, розташуванням брів та очей.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_19 впізнав особу, зображену на фото № 4, як особу, яка 19.10.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , нанесла один удар розбитою пляшкою (розочкою) в горло іншій особі. Свідок ОСОБА_19 впізнав особу за ознаками: за рисами обличчя, а саме: формою розташування носу, брів, очей, формою обличчя, зачіскою.

Згідно довідок до указаних протоколів, на фото зображений ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 2023/е від 21.11.2018 року 26.11.2018 року, вбачається, що аналіз даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності питань Ухвали, дає підстави зробити наступні висновки. Так, під час первинно відомого звернення 19.10.2018 року о 22.02 год. по медичну допомогу у ОСОБА_11 (з урахуванням проведеного оперативного втручання) було виявлено таке тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення шиї: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) лівої передньо-бокової поверхні шиї (довжиною 5(см)4х0,5(см)), від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку ззовні у середину, зпереду назад, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно- жирової клітковини, поверхневої фасції шиї, внутрішньої яремної вени, яка супроводжувалась розвитком шоку та зовнішньої кровотечі. Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок однократної ударної дії твердого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (цілком ймовірно предметом, схожим на фрагменти розбитої скляної пляшки) можливо у строк, вказаний у описовій частині Ухвали, тобто, 19.10.2018 року. Судово-медичним критерієм оцінки ступеню тяжкості вказаного тілесного ушкодження є критерії небезпеки для життя (поранення магістральної кровоносної судини у своєму звичайному клінічному перебігу здатно закінчитися настанням смерті, при цьому, характер та об`єм наданої медичної допомоги не повинні прийматися до уваги), а тому, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно до п. п. 1.5, 2.1.2 та 2.1.3/п «Правил».

Відповідно до висновку експерта № 394ц від 12.12.2018 року 19.12.2018 року, вбачається, що згідно завіреної печаткою та підписом слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві керокопії медичної карти стаціонарного хворого №21935/2164 від 19.10.2018 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, кров потерпілого ОСОБА_11 належить до групи 0 (І) ізосерологічної системи АВО (Згідно ст.69 КПК України). При судово-цитологічному дослідженні змиву з правої руки (об.1) підозрюваного ОСОБА_7 , кров не знайдена. Виявлені піт та слина, статева належність якої не визначені через непридатність та замалу кількість ядер клітин. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВО. Отже сліди в об.1 могли утворитись за рахунок змішування поту та слини особи/осіб, якій/яким властиві антигени А,В,Н в різній комбінації по системі АВО, в тому числі за рахунок ОСОБА_11 (антиген Н) та особи, якій властиві антигени А і В. При судово-цитологічному дослідженні змиву з лівої руки (об.2) підозрюваного ОСОБА_7 виявлені піт, слина, а також кров людини, статева належність яких не визначені через непридатність та замалу кількість ядер клітин та відсутність клітинних елементів крові. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди в об.2 могли утворитись за рахунок змішування крові, поту та слини особи/осіб, які/яким властиві антигени А,В,Н в різній комбінації по системі АВО, в тому числі за рахунок ОСОБА_11 (антиген Н) та особи, якій властиві антигени А і В.

Відповідно до висновку експерта № 394ц від 12.12.2018 року 19.12.2018 року, вбачається, згідно завіреної печаткою та підписом слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого №21935/2164 від 19.10.2018 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, кров потерпілого ОСОБА_11 належить до групи 0 (І) ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген Н (Згідно ст.69 КПК України). При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук (об. 1,2) підозрюваного ОСОБА_7 кров не знайдена. Виявлені піт та слина, статева належність якої не визначена через непридатність та замалу кількість ядер клітин. Кількість клітин замала для визначення їх групової належності. При серологічному дослідженні об. 1,2 виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВО. Отже сліди в об. 1,2 могли утворитись за рахунок змішування поту та слини особи/осіб, якій/яким властиві антигени А,В,Н в різній комбінації по системі АВО, в тому числі за рахунок ОСОБА_11 (антиген Н) та особи, якій властиві антигени А і В.

Відповідно даних висновку судово-психіатричного експерта № 18 від 19.02.2019 року, вбачається, що:

1. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній виявляв ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного (резидуально-травматично-інтоксикаційного) ґенезу з психоорганічним синдромом (Е07.9 - згідно з МКХ-10) і Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (ТІ0.2 - згідно з МКХ-10), і перебував у стані простого алкогольного сп`яніння (ТІ0.0 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Симптоматика, яка відповідає діагностичним критеріям Органічного ураження головного мозку (резидуально-травматично-інтоксикаційного) ґенезу з психоорганічним синдромом і Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, відмічалася у ОСОБА_7 протягом тривалого часу. Вперше діагнози вищевказаних психічних розладів зафіксовані при теперішній експертизі.

2.У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3.У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

4.У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_20 не перебував в стані афекту.

5. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного (резидуально-травматично-інтоксикаційного) ґенезу з психоорганічним синдромом (Е07.9 - згідно з МКХ-10) та Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, у теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання (Е 10.21 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Симптоматика, яка відповідає діагностичним критеріям Органічного ураження головного мозку (резидуально-травматично-інтоксикаційного) ґенезу з психоорганічним синдромом і Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, відмічалася у ОСОБА_7 протягом тривалого часу. Вперше діагнози вищевказаних психічних розладів зафіксовані при теперішній експертизі.

6,7. Сажин виявляє легку недостатність інтелектуально-мнестичної сфери, вузький світогляд, обмежений обсяг загальноосвітніх знань та автоматизованих розумових навичок. В особистісній сфері: залежна мотивація поведінки (алкогольна), вольова нестійкість, емоційна поверхневість, благодушність, полегшене ставлення до життєвих проблем, звуження кола інтересів, соціальне зниження.

8. Наявні у ОСОБА_7 залежна мотивація поведінки, емоційно-вольова нестійкість, поглиблені станом алкогольного сп`яніння, знайшли свій прояв у характері його поведінки в період правопорушення, в якому він підозрюється.

9.У теперішній час ОСОБА_7 на наркоманію не страждає, але виявляє Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, у теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання.

10.У теперішній час ОСОБА_7 потребує протиалкогольного лікування. Протипоказань за психічним станом ОСОБА_7 для проведення відносно нього протиалкогольного лікування не встановлено.

11.У теперішній час ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, у теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання.

Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення належним чином не був виконаний. Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 викликалися в судові засідання, призначені на 23 липня 2019 року, 29 липня 2019 року, 13 вересня 2019 року, 17 вересня 2019 року, 24 жовтня 2019 року, 11 листопада 2019 року, 16 грудня 2019 року, 05 лютого 2020 року, однак до суду на виклик не з`явилися, прокурор не заявляв клопотання про застосування до вказаних свідків примусового приводу. Судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаних свідків. З метою дотримання розумних строків розгляду, сторона обвинувачення відмовилась від їх допиту.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, колегія суддів, допитавши обвинуваченого та потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_7 поза розумним сумнівом в закінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (умисному вбивстві), тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В той же час, колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності умислу на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_11 та нанесення удару потерпілому з метою захисту, оскільки такі показання суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні, а тому суд вважає їх такими, що направленні на намагання ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та понесення за його вчинення покарання.

Так, допитаний в судовому засіданні, обвинувачений вину не визнав та зазначив, що потерпілий сам впав на розбитку пляшку, а також зазначив, що це було випадково та в нього було на меті лише залякування потерпілого, оскільки той на нього напав, та в такий спосіб обвинувачений хотів захиститися.

Між тим, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи чи перевищення меж необхідної оборони, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

За нормативним визначенням умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін характерні й для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони. Проте, на відміну від умисного вбивства, передбаченого статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Крім того, об`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 118 КК України, характеризується ще й наявністю такої обов`язкової ознаки, як обстановка вчинення злочину - умисне вбивство має вчинятися в обстановці необхідної оборони. Потерпілим же від цього злочину може бути лише особа, яка вчинила суспільно небезпечне посягання.

Таким чином, лише за наявності необхідної оборони можна робити висновок про те, чи перевищила особа межі необхідної оборони (не можна перевищити межі того, чого не має).

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом при перевищенні її меж.

Колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого про те, що він мав на меті лише оборону від потерпілого, оскільки як вбачається з показань потерпілого, в момент удару в його шию, вони з обвинуваченим знаходилися навпроти один одного та між ними був металевий стіл, крім того, сумка, якою він вдарив обвинуваченого, виготовлена з тканини, містила в собі лише пустий невеличкий пластиковий контейнер, у зв`язку з чим, не завдав йому (обвинуваченому) болю.

Показання потерпілого колегія суддів вважає логічними та послідовними, такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі. Крім того, як вбачається з показань як потерпілого, так і обвинуваченого до подій, що відбулись 19.10.2018 року, вони не були знайомими, будь яких відносин між собою не мали і не мають, а тому колегія суддів вважає, що потерпілий не має підстав обмовляти обвинуваченого.

Крім того, згідно висновку експерта № 2023/е від 21.11.2018 року 26.11.2018 року, вбачається, що характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 , відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок однократної ударної дії твердого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (цілком ймовірно предметом, схожим на фрагменти розбитої скляної пляшки) можливо у строк, вказаний у описовій частині цієї Ухвали, тобто, 19.10.2018 року. Судово-медичним критерієм оцінки ступеню тяжкості вказаного тілесного ушкодження є критерії небезпеки для життя (поранення магістральної кровоносної судини у своєму звичайному клінічному перебігу здатно закінчитися настанням смерті, при цьому, характер та об`єм наданої медичної допомоги не повинні прийматися до уваги), а тому, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно до п. п. 1.5, 2.1.2 та 2.1.3/п «Правил».

Доказів же того, що обвинувачений ОСОБА_7 зазнав суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_11 як обвинуваченим, так і його захисником надано не було. Отже, відсутні підстави вважати, що необхідна оборона мала місце.

Враховуючи висновок експерта, згідно якого проникаюче колото-різане поранення шиї: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) лівої передньо-бокової поверхні шиї (довжиною 5(см)4х0,5(см)), від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку ззовні у середину, зпереду назад, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно- жирової клітковини, поверхневої фасції шиї, внутрішньої яремної вени, яка супроводжувалась розвитком шоку та зовнішньої кровотечі, а також показання потерпілого, згідно яких ОСОБА_7 , тримаючи в своїй праві руці, порожню пляшку, розбив її і наніс потерпілому один цілеспрямований удар в шию, які суд вважає правдивими, оскільки узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому суд вважає показання обвинуваченого про те, що потерпілий впав на обвинуваченого, від чого обидва впали і пляшка, що була у руці обвинуваченого, розбилася і потерпілий своєю шиєю впав на розбиту пляшку, є неспроможними, нелогічними та необґрунтованими, спростовуються іншими доказами у кримінальному провадженні, що були дослідженні в судовому засіданні.

Таким чином, вважати, що ОСОБА_7 , не мав умислу на вбивство потерпілого, завдаючи удари в життєво важливий орган, а саме один цілеспрямований удар рукою, в якій тримав горловину від пляшки з гострими краями в шию потерпілому, у суду відсутні.

Про наявність умислу на вбивство потерпілого свідчить сукупність всіх обставин вчинення злочину, зокрема спосіб, знаряддя вчинення, локалізація нанесеного ушкодження, а також характер та послідовність дій, у тому числі посткримінальна поведінка ОСОБА_7 , який не намагався надати потерпілому допомогу, викликати швидку медичну допомогу.

З огляду на зазначене, дії ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, колегія суддів вважає, що його вина у вчиненні цього злочину доведена.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме його характер та ступінь суспільної небезпеки, а також те, що вчинений злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки його виправлення, на думку колегії суддів неможливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання колегія суддів вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових злочинів.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 19 жовтня 2018 року.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 /семи / років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 19 жовтня 2018 року.

Речові докази у справі, а саме:

змив речовини бурого кольору з асфальтного покриття, який було поміщено до білого паперового конверту, та опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписами понятих; - горловину скляної пляшки з асфальтного покриття, яке було поміщено до білого паперового конверту, та опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписами понятих, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 014433, знищити;

- жилетку чорного-синього кольору, з капюшоном, з РБК в лівій нижній частині жилетки, яку упаковано до поліетиленового пакету синього кольору, горловину якого прошито ниткою чорного кольору, кінці яких скріплені смужкою паперу з відтиском печатки «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписами понятих; - три шнури чорного, які упаковано до поліетиленового пакету синього кольору, горловину якого прошито ниткою чорного кольору, кінці яких скріплені смужкою паперу з відтиском печатки «Для паркетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписами понятих, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 014430, знищити;

- зрізи нігтьових з правої та лівої руки ОСОБА_7 , які упаковано до білого паперового конверту, та опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві з підписами учасників, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 014432, знищити;

- змиви з правої та лівої руки ОСОБА_7 , які упаковано до білого паперового конверту, та опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві з підписами учасників, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 014431, знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1 691 грн. 10 коп. за проведення судово-медичної експертизи №2023/е від 21.11.2018 року - 26.11.2018 року; 2 636 грн. 60 коп. за проведення судово-медичної експертизи №394ц від 12.12.2018 року - 19.12.2018 року; 2 636 грн. 60 коп. за проведення судово-медичної експертизи №395ц від 12.12.2018 року - 18.12.2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.