У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 384/49/20

Провадження № 1-кс/384/17/2020

06 лютого 2020 року смт. Вільшанка

Слідчий суддя

Вільшанського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП

ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка клопотання слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 03.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

04 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 03.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 02.02.2020 року о 19 годині 28 хвилин до чергової частини Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_1 , про те, що 02.02.2020 року о 19 годині 20 хвилин вона виявила, що невідомі особи у період з жовтня 2019 року по 02.02.2020 року, шляхом підбору ключа, проникли в її кімнату, звідки здійснили крадіжку мультиварки марки «Редмонд», обігрівача марки «Термо», газового балону ємністю 5 літрів, трьох комплектів постільної білизни, трьох ікон та книг, чим завдали збитків на загальну суму 4 000 гривень.
За вказаним фактом 03.02.2020 року слідчим СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
03.02.2020 року було проведено огляд домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico». Власник квартири ОСОБА_6 під час огляду повідомив, що вказані речі він викрав у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
У клопотанні слідчий зазначає, що вилучені в ході проведення огляду місця події 03.02.2020 року комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico» були визнані 04.02.2020 року речовими доказами по кримінальному провадженні та можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому їх збереження необхідне з метою проведення слідчих дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження (проведення відповідних судових експертиз).
У зв`язку з наведеним, просить накласти арешт на речові докази: комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico» та заборонити будь-якій фізичній чи юридичній особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном. В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали доводи, викладені у клопотанні і просили його задовольнити. Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Частиною 3 статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно з п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані в результаті вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснювати також під час обшуку, огляду. Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.02.2020 року слідчим СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Згідно з протоколом огляду місця події від 03.02.2020 року проведено огляд домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico» (а.п.7-8).
Власник квартири, у якій проводився огляд, ОСОБА_6 повідомив, що вказані речі він викрав у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.11).
Відповідно до постанови слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 04 лютого 2020 року, вилучені під час проведення огляду території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 : комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico», визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000021 та поміщені для тимчасового зберігання в кімнату речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.п.6). Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави для переконання, що клопотання слідчого є законним, обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України, а тому підлягає задоволенню. З огляду на викладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені 03.02.2020 року під час проведення огляду домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico», - відповідають критеріям речових доказів в аспекті ст. 98 КПК України, мають значення для кримінального провадження, зокрема, досудового розслідування, а тому, з метою їх збереження як речових доказів, - на дане майно слід накласти арешт. Такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний для повного та неупередженого досудового розслідування. Поряд з цим, для проведення ефективного досудового розслідування, з метою проведення слідчих дій в рамках досудового розслідування, призначення та проведення експертиз є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню вимога про необхідність застосування заборони щодо відчуження, користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 03.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 03.02.2020 року під час проведення огляду домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 : комплект постільної білизни з візерунками у вигляді квітів на сірому фоні та електричний конвектор марки «Sanico». Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Відповідно до положень ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1