490/845/18 20.12.2019
н/п 1-кп/490/204/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/845/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 04.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лисичанськ, Луганської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, не одружений, працює вантажником-експедитором на овочевій базі, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив строкову військову службу на посаді майстра-номера обслуги 1-го розрахунку 1-го артилерійського взводу 1-ої батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу, яку з 26.07.2017 року проходив у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді майстра-номера обслуги 1-го розрахунку 1-го артилерійського взводу 1-ої артилерійської батареї зазначеної військової частини у військовому званні солдат.

Разом із матросом ОСОБА_6 у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з 31.07.2017 року строкову військову службу проходив матрос ОСОБА_7 , який відповідно до ст.ст.29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у відносинах підлеглості з ОСОБА_6 не перебував.

Виконуючи покладені обов`язки по службі, матрос ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.9, 11, 28, 30, 32, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статути) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом з цим, матрос ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, у період проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), прагнучи продемонструвати солдату ОСОБА_8 свою уявну перевагу над ним та фізичну силу, тим самим утвердивши власний авторитет у військовому колективі, скоїв порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, за наступних обставин.

02.10.2017 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи на шикуванні навпроти казарми для військовослужбовців строкової служби військової частини НОМЕР_1 , матрос строкової військової служби ОСОБА_7 засунув палець правої руки у ліве вухо ОСОБА_9 ..

Внаслідок чого матрос ОСОБА_5 , використовуючи як привід до застосування насильства ту обставину, що матрос ОСОБА_7 засунув палець правої руки у ліве вухо ОСОБА_9 , діючи умисно, з зазначених вище мотивів, вчинив порушення наведених вище статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, яке виразилося у завданні матросу ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у виді нанесення кулаком правої руки один удар в ділянку лівої щоки обличчя матроса ОСОБА_10 , заподіявши останньому фізичний біль та страждання.

Зазначеним ударом матрос ОСОБА_5 спричинив матросу ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи ліворуч, які за ступенем тяжкості згідно висновку експерта від 05.01.2018 року №1917 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчиненням ним вказаного злочину при викладених вище обставинах. У вчиненому щиро кається.

Крім власних показань обвинуваченого, його вина додатково підтверджується висновком експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради від 05.01.2018 року за №1917, згідно якого у ОСОБА_11 , 1996 р.н., мало місце тілесне пошкодження у вигляді перелому нижньої щелепи ліворуч. Дане тілесне пошкодження утворилося від одного удару тупим твердим предметом, яким міг бути кулак руки та інші, не виключено незадовго до надходження у лікарню 02.10.2017 року. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (строком більше 21-ї доби).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проходженням військової служби характеризувався позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно досудової доповіді, складеної провідним інспектором Лисичанського МВ філії Державної установи "Центр пробації" в Луганській області ОСОБА_12 , враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: залучити обвинуваченого до роботи з психологом Лисичанського МВ філії ДУ "Центр пробації" в Луганській області та з КЗ "Лисичанський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді" для допомоги у вирішенні криміногенної потреби (контроль над мисленням та поведінкою).

У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Встановивши в судовому засіданні такі обставини, як щире каяття обвинуваченого у вчиненому, усвідомлення протиправності своїх дій, суд на підставі ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, визнає ці обставини пом`якшуючими і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину. Встановлені обставини свідчать про те, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що буде відповідати принципу розумності та справедливості і буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1