Справа № 694/576/20 Провадження №1-кс/694/244/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про продовження строку запобіжного заходу

05.05.2020 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка внесене в кримінальному провадженні №0000139 від 10.02.2020 року клопотання слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 10.02.2020 близько 18.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 , умисно наніс їй двадцять одне ножове поранення, що спричинило множинні колото-різані у тому числі проникаючі рани тіла, внаслідок чого настала смерть потерпілої.
12.02.2020 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.03.2020 ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.05.2020.
Постановою виконувача обов`язків керівника Звенигородської місцевої прокуратури від 10.04.2020 строк досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.05.2020.
Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 10.02.2020, проведеному в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- даними протоколу огляду місця події від 10.02.2020, проведеному у під`їзді № 4, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- показаннями свідка ОСОБА_8 яка вказала, що під час телефонної розмови із потерпілою ОСОБА_7 о 18 год. 03 хв. чула як потерпіла кричала « ОСОБА_9 це я ОСОБА_10 що ти робиш», після чого мобільний зв`язок перервався;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що близько 17 год. 40 хв., вона чула як ОСОБА_5 , голосно стукав у вхідні двері кв. АДРЕСА_3 , о 18 год. 21 хв., викликала працівників поліції та повідомила про виявлений труп ОСОБА_7 за вище вказаною адресою.
Ураховуючи наведене, та те, що тримання під вартою закінчується 09.05.2020. Однак закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо. Оскільки на даний час не проведено молекулярно-генетичні експертизи щодо наявності клітин з ядрами та крові в зрізах нігтьових пластин з правої та лівої руки потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_12 , дві молекулярно-генетичні експертизи щодо наявності клітин з ядрами та крові на марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої руки потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 , а також дві молекулярно-генетичні експертизи щодо наявності клітин з ядрами та крові на кухонних ножах які були вилучені під час огляду місця події, проведення яких планується завершити на початку травня 2020 року. Окрім цього на даний час у судово-медичним експертом виконується експертиза щодо встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Таким чином орган досудового розслідування аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, кваліфікованого за ч.1 ст.115 КК України, за скоєння якого законом передбачено максимальне покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі. Згідно повідомлень до правоохоронних органів ОСОБА_5 , не одноразово погрожував ОСОБА_7 фізичною розправо, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи.
Враховуючи що ОСОБА_5 , відмовився надавати будь які покази по даній справі під час досудового слідства, а також результати проведених інших слідчих (розшукових) дій, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні. На даний час ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не зменшились. Що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вище вказане, забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, можна лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 в разі зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти дії спрямовані на приховування речових доказів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та (або) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задоволити.
Захисник та підозрюваний по суті заявленого клопотання заперечували, вказували на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків наведених в клопотанні. Просили застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт за місцем проживання тітки його першої дружини в смт. Катеринопіль.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч. 4ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно доч.1ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/абосуду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальногоправопорушення;3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4)перешкоджати кримінальному провадженню іншимчином;5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2ст. 177 КПК України).
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
12.02.2020 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.03.2020 ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.05.2020.
Постановою виконувача обов`язків керівника Звенигородської місцевої прокуратури від 10.04.2020 строк досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.05.2020.
Крім того ухвалою Звенигородського районного суду від 05.05.2020 продовжено строк досудового розслідування до 12.07.2020р.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується вказаними у клопотанні та доданими до нього доказами, в тому числі і тими, яким була надана оцінка при обранні запобіжного заходу.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 09.05.2020, але в судовому засіданні встановлено, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, в повному обсязі не відпали.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 років., під тягарем можливого покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливатиме на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженню, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження. Крім того свідки даного кримінального правопорушення безпосередньо не допитані судом.
Таким чином слідчий суддя приходить до переконання, що
Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для продовження підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно дост. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні проти життя та здоров`я людини, наслідком якого стала смерть потерпілої, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки підстави, які були наявні при застосуванні даного виду запобіжного заходу обвинуваченим не відпали, тому суд вважає запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на даний час доцільним та необхідним, навіть при наявності соціальних зв`язків менш суворий запобіжний захід на даному етапі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Стороною захисту не надано доказів, що підозрюваний за станом свого здоров`я чи з інших об`єктивних причин не може утримуватися під вартою.
Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.
Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.
Стосовно клопотання сторони захисту щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання тітки першої дружини підозрюваного в смт. Катеринопіль суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки стороною захисту не надано доказів згоди останньої на перебування підозрюваного під домашнім арештом у вказаному домоволодінні як і не надано будь-яких доказів належності певній особі даного домоволодіння і прав підозрюваного на користування ним.
Суд не визначає розмір застави, враховуючи ч. 4 ст. 183 КПК та обставини кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 підозрюється - у вчиненні злочину, що спричинило смерть.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178,182,184,193,194,196-198 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 10.02.2020 року на 60 днів, тобто до 3 липня 2020 року включно.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .
Копію ухвали направити начальнику СІЗО - начальнику арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1