ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2006/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 20008702 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, українки, громадянки України, не заміжньої, тимчасово не працючої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченої ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше притягнутою до кримінальної відповідальності на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знову вчинила новий умисний корисливий злочин за наступних обставин. Так, 27.11.2019 року, приблизно о 18 год. 42 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у торгівельному залі магазину «АТБ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 13-Д, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «АТБ-маркет» (), де у неї виник злочинний, корисливий умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитися в торгівельному залі магазину «АТБ» за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого мана на свою користь, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає; шляхом вільного доступу взяла з торгових полиць майно, що належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: масло «Яготинське», 200 гр. солодковершкове екстра, 82,5 %, в кількості 16 шт., загальною вартістю 661 грн. 28 коп. (без ПДВ), яке поклала до поліетиленових пакетів, які були при ній. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 27.11.2019 року приблизно о 18 год. 45 хв., утримуючи при собі вищевказане майно, не розрахувавшись за нього, пройшла повз касову зону, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки була помічена та зупинена працівниками охорони магазину, разом з майном, яке намагалася викрасти. Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та суду показала, що вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні злочину, передбачененого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, при якому обвинувачена виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину проти власності, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, свою вину у вчиненні злочину, який їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружена, офіційно не працює, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, також враховуючи відсутність цивільного позову і матеріальної шкоди, відношення обвинуваченої до вчиненого, її молодий вік, суд приходить до висновку, що обвинувачену на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Речові докази - залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: