Провадження № 11-кп/824/1206/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цим же вироком вирішено питання про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_7 14.09.2019 року приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи в дворі будинку, що по АДРЕСА_2 , вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_8 , під час якого умисно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , наніс кілька ударів в область голови та тулуба, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми носа у вигляді перелому кісток носа без зміщення уламків, синця на правій спинці носа з розповсюдженням на повіки правого та лівого ока, садна на спинці носа справа; 9 синців на червоній каймі нижньої губи справа на зовнішній та внутрішніх поверхнях лівої вушної раковини в верхній третині, на передній поверхні лівого плечового суглобу, на задній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні правого передпліччя в верхній третині з розповсюдженням на середню третину, на передній черевній стінці в мезогастрії справа на 7 см вправо від пупця; 13 саден: на верхній повіці правого ока в правій скроневій ділянці, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, в правій лопатковій ділянці, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого передпліччя в верхній третині з розповсюдженням на середню третину, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, в проекції ості правої здухвинної кістки, на передній третині правого колінного суглобу, на передній поверхні лівого суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить змінити вирок суду першої інстанції, пом`якшити призначене йому покарання шляхом зменшення суми штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який підлягає стягненню з нього на користь держави, а також в повному обсязі відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що конфлікт був спровокований саме потерпілим, а тому будь-якої моральної шкоди йому завдано не було. Судом першої інстанції взагалі не було встановлено обставини, які мають значення для розгляду кримінального провадження. А при призначенні покарання не було враховано, що він є раніше не судимим та має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження.

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_7 надійшло доповнення до апеляційної скарги, в якому він просив скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явився, однак надіслав клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження за відсутності ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції правильним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, згідно з ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.349 КПК, якщо принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначених вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції належним чином дотримано не було.

Так, в судовому засіданні 10.12.2019 року обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та зазначив, що цивільний позов не визнає, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення були інші. Надаючи показання обвинувачений не погоджувався з обставинами вчинення кримінального правопорушення, зокрема зазначав, що конфлікт стався з вини також і потерпілого, та намагався розповісти про обставини нанесення ударів, однак був перебитий прокурором, який вказав, що дані обставини не оспорюються.

Отже, обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав лише де-юре та фактично заперечував обставини вчинення кримінального правопорушення.

Проаналізувавши показання ОСОБА_7 колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, належним чином не з`ясував усіх обставини вчинення кримінального правопорушення, повідомлених обвинуваченим, які могли істотно сплинути на правову кваліфікацію його протиправних дій та здійснив розгляд цього кримінального провадження у скороченому порядку, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені порушення судом першої інстанції норм кримінального процесуального закону є істотними, в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, так як перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити зібрані у кримінальному провадженні докази, призначити обвинуваченому покарання згідно положень ст.65 КК України, та в результаті ухвалити відповідно до норм КПК України законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року, щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :