Житомирський апеляційний суд
Справа №279/283/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2020 року яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого

- за ч.2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків призначено за правилами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду від 25 травня 2018 року та засуджено на 3(три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з часу затримання.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту припинив свою дію.

Речові докази: два акумулятори марки "Істок" 140-А, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , передано йому у власність.

Даним вироком засуджено також ОСОБА_9 вирок щодо якого в апеляційному порядку не оскаржується.

встановила:

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , 15 грудня 2018 року близько 23 години 10 хвилин, в АДРЕСА_2 , за попередньою змовою між собою, маючи умисел направлений на вчинення кримінального правопорушення, діючи узгоджено, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з автомобіля марки «DAIMLER-CHRYSLER» синього кольору, типу ТЗ фургон-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , віджали металеву решітку, яка слугувала захистом від крадіжки акумулятора. ОСОБА_9 знімав клеми з акумуляторів, в той час як ОСОБА_7 забезпечував дії свого спільника наглядом і попередженням у випадку небезпеки. Таким чином, обвинувачені дістали два акумулятора марки «Істок 140-А», спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 6996 гривень та з викраденим з місця скоєння злочину зникли.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджується з призначеним йому покаранням та вважає вирок, в цій частині, занадто суворим.

Вказує, що під час проведення досудового слідства та під час судового розгляду він сприяв розкриттю злочину, щиросердечно розкаявся, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, завдану потерпілому шкоду повністю відшкодував.

Просить вирок, в частині призначеного покарання змінити в сторону пом`якшення, застосувавши положення ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, відповідають обставинам кримінального провадження і ґрунтується на сукупності зібраних, належним чином оцінених судом доказів та не оспорюється в апеляційному порядку.

Не оспорюється апелянтом, також і кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, яка на думку колегії суддів є правильною.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції було враховано, що він вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, сприяння у розкритті даного злочину, молодий вік, утримання неповнолітньої дитини.

На думку колегії суддів підстав для призначення обвинуваченому менш суворого покарання, в тому числі і з застосуванням ст.69 КК України не має, оскільки ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив.

У зв`язку з відсутністю кількох обставин, які б пом`якшували покарання, підстав для застосування положень ст.69 КК України немає.

Крім того, всі обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, були у повному обсязі враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, яке лише на два місяці перевищує раніше визначений йому строк покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 25 серпня 2018 року.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2020 року щодо нього без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: