Справа № 202/1054/20
Провадження № 1-кс/202/1818/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

28 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000820 від 16.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася із погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучене під час обшуку 21.02.2020 року в квартирі АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 805 доларів США та 800 гривень.
Дане клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000820 від 16.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході проведення слідчих дій отримано інформацію, що ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зберігає з метою збуту та збуває наркотичні засоби та психотропні речовини.

21.02.2020 року під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2020 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , були вилучені грошові кошти в сумі 805 доларів США та 800 гривень, які постановою слідчого визнані речовими доказами.
Отже, посилаючись на мету збереження та запобігання втрати речових доказів, які можуть містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідно до статті 170 КПК України виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.
В судове засіданні слідчий та володілець вилучених речей не з`явилися, що відповідно до статті 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000820 від 16.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 5 лютого 2020 року був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, предметів та речовин для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, грошових коштів, мобільних телефонів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, чорнових записів.

На підставі зазначеної ухвали слідчого судді 21.02.2020 року у квартирі АДРЕСА_1 був проведений обшук.
Як вбачається з копії протоколу обшуку в коридорі в шафі було виявлено картонну коробку білого кольору, в якій міститься фрагмент паперу та 3 сліп-пакети з порошкоподібною речовиною, пляшка з прозорою рідиною, грошові кошти: 8 купюр номіналом на 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар, 1 купюра номіналом 2 долари, 4 купюри номіналом по 200 грн., електронні ваги з залишками порошкоподібною речовини, 4 спіл-пакети з порошкоподібною речовиною.
Постановою слідчого від 21.02.2020 року виявлені та вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 805 доларів США та 800 гривень визнані речовими доказами.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).

Слідчий суддя вважає доведеним наявність достатніх підстав припускати, що був вчинений злочин і вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти можуть бути доказом такого злочину, тобто можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки дозвіл на вилучення грошових коштів був зазначений в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, вилучені грошові кошти були виявлені слідчим поряд із іншими речами, які можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку грошові кошти, оскільки в іншому разі, на переконання слідчого судді, існує загроза їх приховування, тобто втрати цих речових доказів.
При цьому слідчий суддя вважає, що в даному випадку накладення арешту на вилучені грошові кошти не матиме тяжких наслідків, оскільки арешт майна носить тимчасовий характер до з`ясування походження цих грошей, встановлення істини у кримінальному провадженні. Питання щодо скасування арешту та повернення цих речей може бути вирішено слідчим суддею за відповідним клопотанням власника чи законного володільця цього майна.

Таким чином, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку 21.02.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в сумі 805 доларів США та 800 гривень (8 купюр номіналом на 100 доларів США, 3 купюри номіналом 1 долар, 1 купюра номіналом 2 долари, 4 купюри номіналом по 200 грн.), шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування ними.
Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 15 годині 15 хвилин 4 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1