Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/413/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 206-2 ч. 3 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою із доповненням захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 та обвинуваченому
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 206-2 КК України,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 01.05.2020 року включно з визначенням розміру застави в сумі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн.
Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 01.05.2020 року включно з визначенням розміру застави в сумі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн. та відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Органом досудового слідства, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про обрання міри запобіжного заходу тримання під вартою із можливістю внесення застави та просив обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 206-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці з визначенням можливості внесення застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що метою обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Таку поведінку можливо спрогнозувати, враховуючи попередні дії обвинуваченого, які полягали у систематичній неявці для проведення слідчих (процесуальних) дій до органу досудового розслідування та суду. Також, встановлено, що ОСОБА_9 не зареєстрований за жодним місцем проживання. Встановлено, що ОСОБА_9 офіційно не зареєстрований за місцем проживання, ухиляється від явки до органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій, перебував у розшуку, немає міцних соціальних зав`язків, порушував вимоги ухвали слідчого судді від 16.10.2019 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому є достатньо підстав вважати, що останній може продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України.
Суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, врахувавши наявні відомості про особу обвинуваченого, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить кримінальне правопорушення, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, виходячи з положень КПК України.
Крім того, суд вважає, що утримання обвинуваченого під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні і буде сприяти виконанню процесуальних рішень. Інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі із доповненням адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_9 . Обрати ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт за адресою постійного місця проживання АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтувала тим, що на момент винесення оскаржуваної ухвали діяла та продовжує діяти на даний час ухвала Черкаського апеляційного суду від 06.02.2020 року, якою було частково задоволено клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 06.03.2020 року включно з альтернативою застави в сумі 1050 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн. Вказала, що їй не зрозуміло яким чином суддя Маньківського районного суду Черкаської області обрахував строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , а саме 60 днів, тобто до 01.05.2020 року включно. Вважає, що суд першої інстанції приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 01.05.2020 року з альтернативою застави в розмірі 1050 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн. не врахував те, що станом на 03.03.2020 року до особи вже застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраний ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.02.2020 року. Також вказала, що розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який обрано відносно обвинуваченого, є необґрунтованим і непомірним для нього. В даному випадку стороною обвинувачення, а також судом першої інстанції належним чином не досліджено питання матеріального становища підозрюваного ОСОБА_9 , обґрунтування при визначенні суми застави у розмірі 2 017 050 грн. не наведено, чим порушено права підозрюваного. В оскаржуваній ухвалі взагалі не наводиться обґрунтування такого розміру застави. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу суд не врахував, що може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі, оскільки ОСОБА_9 не має на меті переховуватись від органу досудового розслідування та суду. З моменту його затримання, а саме з 16.10.2019 року, останній з`являвся на виклики органу досудового розслідування, та суду. Такими викликам були тільки необхідність ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України, та виклики з приводу вручення копій клопотання про зміну запобіжного заходу, а згодом й про вручення клопотання про обрання. Будь-яких інших викликів, з метою проведення слідчих або процесуальних дій для встановлення обставин в кримінальному провадженні органами досудового розслідування не вчинялись. Крім того, 05.11.2019 на виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2019 року, ОСОБА_9 здав слідчому на зберігання свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон. З 16.10.2019 року стороні обвинувачення достеменно відомо, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в Києві, а тому вважати, що останній може переховуватись є безпідставними. Також вказала, що ОСОБА_9 не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази у кримінальному провадження вже зібрані, про що 03.10.2019 слідчим за дорученням прокурора було повідомлено останнього. Також вказала, що ОСОБА_12 не може будь-яким чином впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки останні мають постійне місце проживають у Федеративній Республіці Німеччина, та інших областях України. Будь-яких дій на перешкоджання кримінальному провадженню ОСОБА_9 не може вчиняти, оскілки фактично з часу його затримання, останній вже ознайомився з матеріалами кримінального провадження та неодноразово наголошував стороні обвинувачення щодо необхідності надання обвинувального акту для його розгляді в суді, орган досудового розслідування вчиняв лише дії на обрання запобіжного заходу. Зазначила, що 16.10.2019 року слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/8180/19 відносно підозрюваного ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420 грн., а 18.10.2019 року після сплати застави його було звільнено з місця попереднього ув`язнення, тобто фактично в Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» підозрюваний ОСОБА_9 перебуває з урахуванням трьох днів. Також зазначила, що ОСОБА_9 не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування та суду. З моменту його затримання, а саме з 16.10.2019 року останній з`являвся на виклик органу досудового розслідування та суду. Крім того 05.11.2029 року на виконання ухвали При- дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2029 року ОСОБА_9 здав слідчому на зберігання свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон. ТурманІ.С. не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки докази у кримінальному провадженні вже зібрані. Обвинувальний акт передано до суду. ОСОБА_9 не може будь-яким чином впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки останні мають постійне місце проживання у Федеративні республіці Німеччина, та інших областях України. Таким чином суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_13 має міцні соціальні зв`язки, не має на меті переховуватися, а тому наявні усі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того на підтвердження наявних соціальних зв`язків надає заяву ОСОБА_14 , яка зазначає , що більше понад 6 місяців проживає однією сім`єю з ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу із доповненням, прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №701/171/20, в провадженні Маньківського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000227 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.
03.03.2020 року у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн..
Адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання під час підготовчого судового засідання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №701/171/20, 03.03.2020 в судовому засіданні судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України, з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу, а також розглянуто клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, з обґрунтуванням доцільності зміни даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки враховуючи попередні дії обвинуваченого, які полягали у систематичній неявці для проведення слідчих (процесуальних) дій до органу досудового розслідування та суду.
Крім того, в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_9 не зареєстрований за жодним місцем проживання, ухилявся від явки до органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій, перебував у розшуку, немає міцних соціальних зав`язків, порушував вимоги ухвали слідчого судді від 16.10.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку, що останній може продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу протилежного є безпідставними.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.
Крім того колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування ухвали і, зокрема, обрав ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час дії ухвали колегії суду Черкаського апеляційного суду від 06.02.2020 року є необґрунтованими та безпідставними.
Так, як вбачається із матеріалів провадження ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.02.2020 року було частково задоволено апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком на 30 днів до 06.03.2020 року.
Після чого кримінальне провадження було направлено з обвинувальним актом до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Тому задовольнивши клопотання прокурора та обравши у підготовчому судовому засіданні 03.03.2020 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою на 60 днів суд першої інстанції дотримався кримінального процесуального закону.

Крім того, необґрунтованими та безпідставними є доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо не дослідження судом належним чином при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави матеріального становища підозрюваного ОСОБА_9 та не належного обґрунтування судом свого рішення при визначенні суми застави у розмірі 2 017 050 грн., чим порушено права підозрюваного. На переконання колегії суддів судом першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 2 017 050 грн., який заявлено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 який із урахуванням його особи, вищевказаних наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України запобігатиме спробам перешкоджанню встановленню істини по кримінальному провадженню та буде сприяти виконанню процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів враховуючи вищевикладене вважає, що заява ОСОБА_14 , надана захисником до апеляційної скарги, щодо наявності постійного місця проживання у ОСОБА_9 на протязі 6 місяців та, що він зарекомендував себе як відповідальний та турботливий чоловік, не може слугувати надійною підставою виконання ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженню та убезпечити наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Також, доводи апеляційної скарги захисника щодо визначення судом першої інстанції неправильної та непомірної суми застави є необґрунтованими та безпідставними.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України, тобто тяжкого злочину.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до абз. 2 ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину , покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищу вісімдесят ти триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб особи, щодо якої застосовано заставу не виникало бажання сховатися.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою та обвинуваченим і його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом. Порушень вимог кримінального процесуального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом рішення колегією судді не встановлено.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та скасування ухвали суду першої інстанції та застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційна скарга із доповненням захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу із доповненням захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 та обвинуваченому ОСОБА_9 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 01.05.2020 року включно з визначенням розміру застави в сумі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 017 050 грн. та відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4