Справа № 352/1903/19
Провадження № 1-кп/352/100/20
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000040, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в :

У рамках даного кримінального провадження обвинуваченій ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.358 КК України.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримала раніше заявлене нею клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК. Пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не є конкретним за змістом. У обвинувальному акті міститься вказівка на те, які саме норми податкового законодавства порушені обвинуваченою, однак не розкрито їх зміст та не конкретизовано, які саме дії обвинуваченої не відповідали правовим нормам податкового законодавства; зі змісту обвинувального акту не вбачається, коли саме були закінчені інкриміновані обвинуваченій злочинні дії, чим підтверджується факт закінчення злочину, не вказано, коли саме обвинувачена подала податкові декларації до Тисменицької ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Як вбачається з обвинувального акту, у ньому викладені лише зміст встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , правова кваліфікація кримінального правопорушення, у якому підозрюється остання, при цьому фактично відсутнє формулювання конкретного обвинувачення, що є порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України та порушенням права на захист. Крім того, інкриміновані обвинуваченій протиправні дії невірно кваліфіковані за ч.3 ст.212 КК України, оскільки ЗУ від 18.09.2019 р. внесено зміни у примітку до ст.212 КК України, а саме визначено, що під особливо великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів, інших обовязкових платежів, які в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Наявне також судове рішення (постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 р.), яким визнано протиправними та скасовано податкові рішення, що стали підставою для складання обвинувального акту.
Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання і просила його задоволити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувальний акт містить чіткий і точний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, яке дає повне уявлення стосовно суті пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення. У обвинувальному акті прокурор за хронологією подій виклав обставини вчинення обвинуваченою умисного ухилення від сплати податків та підроблення документів, сформулювавши у кінці кожного кримінального правопорушення обвинувачення з урахуванням всіх обставин. Щодо посилання на невірність кваліфікації зазначив, що закон, яким збільшено особливо великий розмір ухилення від сплати податків, прийнятий 18.09.2019 р., набрав чинності 25.09.2019 р., а обвинувальний акт вручено стороні захисту 17.09.2019 р. та наступного дня скеровано до суду, тому прокурор об`єктивно не мав можливості внести до обвинувального акту зміни щодо кваліфікації інкримінованих діянь.

Вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання про повернення обвинувального акту не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Наведені стороною захисту підстави для повернення обвинувального акту суд не вважає достатніми для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акту прокурору у порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України та необґрунтованість заявленого клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.314 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1