гСправа № 358/1849/19 Провадження № 1-кс/358/781/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/781/19, за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , від 22.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000384 від 29.10.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 04 грудня 2019 року звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 22.11.2019 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000384 від 29.10.2019 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що слідчий ОСОБА_5 незаконно відмовила у визнанні його потерпілим, чим свідомо позбавила його передбачених КПК України прав потерпілого та створила обставини, які в подальшому створять йому складнощі у реалізації прав потерпілого.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 свою скаргу підтримав, а також зазначив, що він завчасно ще 20.11.2019 подав до слідчого ОСОБА_5 заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000384 від 29.10.2019 року, оскільки внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, незаконними діями державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Київській області йому було завдано майнової та моральної шкоди. Натомість, слідчий приймаючи процесуальне рішення вказала на те, що матеріали кримінального провадження направлені для визначення підслідності до Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури та в неї відсутні дані матеріали. На переконання заявника на той час матеріали кримінального провадження ще не були передані за підслідністю, а прийнята постанова слідчого створює йому перешкоди для реалізації прав потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчий поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив заперечення проти задоволення скарги, посилаючись на те, що станом на 20.12.2019 органом, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000384 є Дніпровське УП ГУ НП в м. Києві. Передача матеріалів кримінального провадження до іншого органу відбулась із зняттям його з обліку у Богуславському ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, тобто кримінальне провадження № 0000384 не розслідується слідчим ОСОБА_5 .

Заслухавши заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Стаття 303 ч. 1 п. 5 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, в тому числі рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнання потерпілою.

Із матеріалів скарги вбачається, що 20.11.2019 року ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000384 від 29.10.2019 року подав до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області клопотання про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Свою заяву мотивував тим, що внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України незаконними діями державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Київській області йому було завдано майнової та моральної шкоди.

22.11.2019 року постановою слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Київській області ОСОБА_5 заявнику ОСОБА_4 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000384 від 29.10.2019 року.

Слідчий мотивувала свою постанову тим, що матеріали кримінального провадження №0000384 від 29.10.2019 року супровідним листом з вих. №3653 від 01.11.2019 направлені для визначення підслідності до Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури та в неї відсутні дані матеріали, що в свою чергу унеможливлює прийняття рішень.

Слідчий суддя, перевіряючи законність оскаржуваної постанови, враховує, що відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Заявник ОСОБА_4 звернувшись до слідчого ОСОБА_5 із заявою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000384 від 29.10.2019 року, зазначив, що внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, незаконними діями державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Київській області йому було завдано майнової та моральної шкоди.

Слід зазначити, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Таким чином протиправне ненадання заявнику статусу потерпілого унеможливлює будь які дії щодо збору доказів за його клопотанням, в тому числі - завданої майнової чи моральної шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оскільки очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, то слідчий в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання має вирішити це питання у законний спосіб та належно мотивувати своє рішення в постанові.

Натомість слідчий суддя не маючи матеріалів досудового розслідування позбавлений можливості з`ясувати, чи слідчим зібрані всі можливі та необхідні докази, які б могли підтверджувати факт, що заявнику спричинено майнову чи моральну шкоду, або ж така шкода відсутня, чи відсутній причинний зв`язок між вчиненим кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою.

В той же час слідчий суддя звертає увагу на те, що оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_5 ніяким чином не порушує права заявника ОСОБА_4 повторно звернутися із відповідною заявою до компетентного слідчого, у провадження якого на даний час перебуває кримінальне провадження №0000384 від 29.10.2019 року, із заявою про визнання потерпілим, оскільки слідчий не відмовила ОСОБА_4 по суті заявленого клопотання.

Із копії листа виконувача обов`язків керівника Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 вбачається, що 03.12.2019 матеріали кримінального провадження №0000384 від 29.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, направлені заступнику прокурора Київської області ОСОБА_7 з метою вирішення питання щодо скерування за підслідність в порядку ст. 218 КПК України.

Згідно повідомлення прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 станом на 20.12.2019 органом, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000384 є Дніпровське Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві. Передача матеріалів кримінального провадження до іншого органу відбулась із зняттям його з обліку у Богуславському ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, тобто кримінальне провадження № 0000384 не розслідується слідчим ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини 1 статі 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа.

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Заяви, клопотання, скарги у кримінальних провадженнях на стадії досудового розслідування, які подані до суду (слідчим суддям) з порушенням правил підсудності, не вирішуються шляхом зміни підсудності судом та/або закриття судового провадження.

При цьому, ст. 34 КПК України не наділяє суди повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.

Таким чином, питання закриття судового провадження КПК України не передбачено, як і направлення скарги, поданої під час досудового розслідування за підсудністю, а відтак скаргу ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 110, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , від 22.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000384 від 29.10.2019 року, залишити без задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26.12.2019 в 09.00 годин.

Слідчий суддя ОСОБА_1