Справа № 551/324/20
ВИРОК
Іменем України

18 травня 2020 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000074 від 10 березня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунів Турківського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, а саме: 12.11.2019 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 263, ст. 69 КК України до 1700 грн. штрафу, ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 21.01.2020 покарання у вигляді штрафу замінено покаранням у вигляді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В після обідню пору доби 09 березня 2020 року ОСОБА_4 розпивав спиртні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 у домогосподарстві, що розташоване в АДРЕСА_1 . Під час цього між ними на ґрунті ревнощів виник конфлікт в ході якого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс удари кулаками обох рук та ногами по голові та тулубу ОСОБА_5 , а після цього схопивши пляшку горілки об`ємом 0,5 літри, наніс один удар нею по голові ОСОБА_5 .

В наслідок нанесених ударів ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани лівої скроневої ділянки, синця, що розташований на нижній повіці лівого ока, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав в повному обсязі. Показав, що 09.03.2020 року після спільного вжиття спиртних напоїв він приревнував свою співмешканку до сусіда та в ході сварки наніс їй декілька ударів руками по голові та тулубу. Також пляшкою з під горілки він наніс один удар по голові потерпілої від чого у неї утворилась різана рана та розпочалась кровотеча.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що у другій половині дня 09 березня 2020 року, після спільного розпивання спиртних напоїв між нею та її співмешканцем ОСОБА_4 виникла сварка на ґрунті ревнощів. Під час даної сварки ОСОБА_4 наніс їй декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу. Крім того він наніс їй один удар пляшкою з-під горілки по голові від чого в неї розпочалась кровотеча з рани, що утворилась.

Заслухавши думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора, які не заперечували проти розгляду справи в порядку визначному ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що учасники судового розгляду вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, а їх позиція є добровільною, роз`яснивши їм те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються сторонами та приймає рішення про проведення судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За вищевказаних обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Незначні розбіжності в показаннях обвинуваченого та потерпілої щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, зокрема положення потерпілої під час нанесення їй удару пляшкою по голові суд до уваги не бере, оскільки обидва учасника бійки згідно їх пояснень знаходились в стані алкогольного сп`яніння, а тому з огляду на це та швидкоплинність бійки могли детально не запам`ятати її обставин. Крім того вказані обставини жодним чином не впливають на кваліфікацію ступеня тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, а отже і на остаточну кваліфікацію злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений є раніше судимою особою, призначене судом покарання відбув в повному обсязі. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд не визнає в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, як це визначено у матеріалах обвинувального акту.

Так, під час судового засідання обвинувачений жодного разу не вказав, що розкаюється у вчиненому, потерпілій своїх вибачень не приніс.

Така поведінка обвинуваченого не дає суду достатніх підстав вважати, що останній переживає глибокі внутрішні переживання того, що сталося, моральне засуджую свою поведінку, в повному обсязі усвідомлює свою вину, відчуває почуття сорому та докори сумління, що є основними складовими такого морально-психологічного явища, як щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Врахувавши конкретні обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, зокрема визнання ним вини та те, що є він учасником антитерористичної операції, за наявності декількох обставин які обтяжують покарання та за відсутності обставин, що його пом`якшують, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 125 КК України, що відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Матеріальну шкоду злочином не завдано, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1