провадження № 1-кс/243/1072/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001055 від 26 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, такого, що не працює, не одружений, раніше судимий:

17.01.2018 року Ірпінським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до виду покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

04.05.2018 року Шевченківським райсудом м. Києва за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 13.05.2020 року.,

мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.05.2020 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001055 від 26 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що 25 травня 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за корисливий злочин, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, перебував біля домоволодіння АДРЕСА_2 . У вказаному місці та у вказаний час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, з території домоволодіння АДРЕСА_2 власником якого є ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в той же день о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 шляхом пошкодження вікна будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 проник до будинку, де таємно, повторно, з корисливих мотивів заволодів модемом марки «Huawei HG532e» вартістю 100 гривень 00 копійок, хлібопіч марки «Saturn» вартістю 1000 гривень 00 копійок, пилосос марки «Samsung» потужністю 600 ВТ вартістю 1200 гривень, що належать ОСОБА_8 .

Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, звернувши вкрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2300 гривень 00 копійок.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України та 27.05.2020 року останнього повідомлено про підозру. Затриманий в порядку ст. 208 КПК не був.

Слідчий обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 тим, що існують ризики передбачені п. 1,3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується на тому, що останній будучи особою раніше судимим за вчинення корисливих злочинів та яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи за вчинені ним злочинні діяння кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з цим, можливий термін покарання за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, свідчить про загрозу втечі останнього. При цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваного можуть бути меншим, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень у сфері корисливих злочинів. На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за фактом викрадення майна, у зв`язку з чим, в разі обрання відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність. До того ж існує ризик впливу підозрюваного на свідків по кримінальному провадженню, який обумовлений тим, що на даному етапі досудового розслідування ще не встановлені повною мірою всі обставини кримінального правопорушення, не допитані всі свідки та інші особи у кримінальному провадженні, а отже ОСОБА_5 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний, в судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0001055, згідно якого до ЄРДР 26.05.2020 року внесені відомості, що 25.05.2020 року невстановлена особа у період часу з 09 години по 22 годину шляхом пошкодження вікна таємно проникла до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала хлібопіч, посуд та розукомплектувала газову колонку, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 3000 грн.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду від 27.05.2020 року, предметом огляду якого є пилосос марки «Samsung» потужністю 600 ВТ, який надала відповідно до заяви свідок ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 27.05.2020 року за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_5 як особу, яка приходила до ломбардного відділення та пропонувала їй купити пилосос та хлібопіч;

- протоколами огляду від 27.05.2020 року, предметом огляду яких є роутер марки «Huawei HG532e» та хлібопіч марки «Saturn», які добровільно надав відповідно до заяви свідок ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 27.05.2020 року за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 26.05.2020 року пропонувала йому купити модем та хлібопіч;

- Постановами про доручення до кримінального провадження у якості речових доказів від 27.05.2020 року, а саме пилососу «Samsung», хлібопіч марки «Saturn», роутер марки «Huawei HG532e»;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджують підозру у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такими доказами слідчий суддя визнає: пояснення підозрюваного під час розгляду клопотання, протоколи допиту свідків, протоколи слідчих експериментів, впізнання особи за фотознімками.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено від трьох до шести років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_5 про який йдеться у клопотанні слідчого, може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні.

Так, при вирішені питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до шести років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває), наявність соціальних зв`язків: не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Слідчий суддя не погоджується з доводами захисту про необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання.

Так відповідно до КПК України, обвинувачений та його захисник має право звернутися з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

В той же час, суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 свідчать про наявність на даний час ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, або незаконно впливати на потерпілу чи свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частинами 4 та 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з чим при обранні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд визначає заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (2 102 грн. 00 коп.), що складає 168 160 грн. 00 коп. та з урахуванням матеріального стану обвинуваченого та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193 194,195 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001055 від 26 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 26 липня 2020 року, включно, з триманням в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області та вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - заставу у розмірі 168 160 грн. 00 коп. ( сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят ) грн. 00 коп.

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь який момент, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

2) не відлучатися з м. Слов`янська, Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) утриматись від спілкування з потерпілою та свідками по справі.

Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст.182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`яти суток з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 28.05.2020 року.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1