Справа № 946/2025/20
Провадження № 1-кп/946/426/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000267 від 15.02.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця за національністю, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-15.12.1994 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст. 103 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік;

-19.02.1998 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

-13.12.2000 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі;

-24.07.2002 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-24.07.2003 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки;

-29.04.2004 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області на підставі ст. 408-2 КПК України іспитовий строк скасовано та направлено засудженого для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 04.01.2007 року на підставі постанови Малиновського суду м. Одеси від 28.12.2006 року, умовно-достроково з невідбутим терміном 5 місяців 10 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

встановив:

Встановлено, що ОСОБА_4 не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, придбав шляхом знахідки у невстановленому місці та час наркотичний засіб канабіс, який в подальшому зберігав при собі, для особистого вживання без мети збуту.

14.02.2020 року в період часу з 14:10 год. по 14:40 год., в ході огляду місця події біля будинку №3-А по пр. Миру в м. Ізмаїлі Одеської області ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції з лівої кишені куртки паперовий згорток з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в висушеному стані становить 15,19 г., який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

За наявності достатніх доказів ОСОБА_4 19.03.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується:

-беззастережно визнати висунуте обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні;

Сторони також узгоджують між собою покарання, а саме:

призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд, під час судового засідання, з`ясував у обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, а також він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правої допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор зважаючи на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинений злочин.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 ..

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.124, 126, 374, 375, 468 475 КПК України, суд

ухвалив:

На підставі угоди між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості від 27 березня 2020 року ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2020 року арешт, а арештоване майно - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1256,08 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його оголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, а засудженим ОСОБА_4 в той же час з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя