КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 41 п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 у, ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 грудня 2019 року включно.

Цією ж ухвалою продовжено строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_16 .
Згідно з ухвалою районного суду у кримінальному провадженні прокурором доведено обставини, які з перебігом часу свідчать про наявність обґрунтованої підозри, повідомленої обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжких та тяжких насильницьких злочинів

Продовжує залишатись реальним ризик того, що кожний з обвинувачених, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Фактичні обставини, якими суд раніше обґрунтовував існування такого ризику (характер групових протиправних дій, в яких вказані особи обвинувачуються, та тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими у злочинах, ухилення від слідства та суду інших осіб, які також підозрюються у вчиненні згаданих групових дій і на даних час переховуються на території іншої держави, отримавши в надзвичайно стислі строки її громадянство), своєї актуальності не втратили. Обвинуваченим висунуто обвинувачення у вчиненні як тяжких, так і особливо тяжких насильницьких злочинів (ст. 12 КК України).
На виконання вимог ст. 178 КПК України суд прийняв до уваги те, що дані про особу кожного з обвинувачених окремо, які детально викладені в попередніх судових рішеннях, на час постановлення ухвали не змінились, у тому числі, й через наявність поручителя за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Посилаючись на відсутність підстав вважати, що всі інші (менш суворі запобіжні заходи), передбачені ст. 176 КПК України, враховуючи наявний ризик, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальних обовязків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, суд ухвалив рішення про продовження строку тримання під вартою вказаних обвинувачених.

На ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року подані апеляційні скарги обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_16 в апеляційному порядку не оскаржена.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року у справі № 759/3498/15-к в частині, що стосується продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити в задоволенні клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Апелянт вважає, що судом присяжних було продовжено строк тримання під вартою безпідставно, оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки судом було допущено необ`єктивне з`ясування обставин, також встановлені судом обставини, не підтвердженні доказами дослідженими під час розгляду клопотання, тому вказана ухвала підлягає скасуванню.

При цьому в апеляції ОСОБА_5 наводяться доводи щодо загальних обставин, досліджених у кримінальному провадженні щодо обстановки, яка склалася, починаючи з 5.30 години 20 лютого 2014 року на вул. Інститутській в м. Києві, у зв`язку з протестними акціями та діями активістів "Майдану" і діями працівників ПМОП "Беркут".

Апелянт, посилаючись на відсутність відповідних доказів, вказує на відсутність зв`язку між ним та злочинами, які ставляться йому у провину.

Окрім того, апелянт вказує на тривале тримання його під вартою (з 03 квітня 2014 року) та відсутність ризику переховування від суду і, посилаючись на Рішення Конституційного суду України від 25 червня 2019 року та практику ЕСПЛ, вважає, що відносно нього є неможливим подальше продовження строку тримання під вартою, оскільки оскаржуваним рішенням строк тримання під вартою обґрунтовано лише кваліфікацією злочину і таке рішення не може забезпечити балансу між метою застосування такого виняткового запобіжного заходу у кримінальному провадженні та конституційним правом особи на свободу та недоторканність.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій також просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року у справі № 759/3498/15-к, в частині, що стосується продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити в задоволенні клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою, звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.
Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 за своїм змістом та доводами є аналогічною апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року по справі № 759/3498/15-к, в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_9 від 17.10.2019 року відмовити, клопотання захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_13 про скасування запобіжного заходу задовольнити, скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апелянт стверджує про відсутність обґрунтованої підозри відносно нього, вказуючи на відсутність доказів, які б підтверджували його причетність до певних злочинів.

Щодо визначення судом наявних ризиків обвинувачений ОСОБА_6 звертає увагу на: незаконність посилання лише на тяжкість покарання, яке йому загрожує, в тому числі, і в зв`язку з недоведеністю прокурором наявності об`єктивних даних, які би могли переконати незалежного спостерігача у тому, що він може бути причетним до вчинення саме тих злочинів, за які можливе призначити таке тяжке покарання; незаконність посилання на груповий характер дій, оскільки ці обставини є предметом доказування у кримінальному провадженні; на наявність конфлікту (сутичок) в місці вчинення злочинів, які розпочались із збройного нападу на працівників правоохоронних органів з тяжкими наслідками; незаконність обґрунтування ризику переховування діями інших осіб, які ухилились від кримінальної відповідальності.

Апелянт вважає, що ризик переховування втратив свою значимість з огляду на тривалість судового розгляду (для нього з квітня 2014 року) та суттєве зменшення рівня обґрунтованості підозри через відсутність вагомих доказів зі сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_6 до терористичного акту, вбивств та замахів на вбивство.

Разом з тим, апелянт звертає увагу на свою бездоганну процесуальну поведінку, позитивні характеристики, відсутність даних спроби уникнення від слідства, вважає, що до нього могли бути застосовані більш м`які запобіжні заходи для запобігання ризикам.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року у справі № 759/3498/15-к про продовження строку тримання під вартою строком до 22 грудня 2019 року, у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

У скарзі апелянт звертає увагу на те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні триває понад 4 роки та завершені стадія допитів потерпілих, свідків обвинувачення, досліджені докази сторони обвинувачення та майже всі докази захисту, триває допит свідків захисту.

Апелянт зазначає, що він утримується під вартою з 28 червня 2015 року та вважає застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставним та процесуально невиправданим.

В апеляції наводяться доводи щодо суттєвого спотворення, на думку апелянта, обстановки подій 20 лютого 2014 року на вул. Інститутській в м. Києві щодо дій учасників протестних акцій, які були провокативними і незаконними та неправильної і односторонньої оцінки дій учасників протестних акцій і працівників правоохоронних органів судом.

Апелянт вважає, що наразі відсутні будь-які реальні докази існування процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно нього та зауважує, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 не є вирішальною, з урахуванням поверхневості доказів з одного боку і відсутності ризиків з іншого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги, пояснення потерпілого, представника потерпілих та прокурорів, які заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Висновки, викладені в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказаних осіб відповідають фактичним обставинам провадження та ґрунтуються на вимогах закону.

В апеляціях усіх обвинувачених містяться доводи про відсутність вагомих та достатніх доказів на підтвердження їх причетності до вчинення кримінальних правопорушень, у яких вони обвинувачуються.

Щодо обставин подій, які мали місце 20 лютого 2014 року на вул. Інститутській в м. Києві, то в оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що обстановка подій, які відбувалися, власне 20 лютого 2014 року, та напередодні, має істотне значення для правильного вирішення справи по суті, проте її оцінка з боку суду присяжних може бути оформлена судовим рішенням за результатами судового розгляду в цілому, а не проміжними такими рішеннями.

Водночас суд зазначив, що прокурором доведено обставини, які з перебігом часу свідчать про наявність обґрунтованої підозри, повідомленої обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Мотиви з цього приводу наведені в ухвалі суду від 16 липня 2019 року (ухвала про продовження строку тримання під вартою) і з часом не змінилась.
Колегія суддів, погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, зауважує, що в апеляціях усіх обвинувачених не наведено переконливих доводів на обґрунтування того, що з часом розглядукримінального провадження в суді змінились обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для цілей вирішення питання про запобіжні заходи, а тому позиція обвинувачених щодо недоведеності їх участі у вчиненні кримінальних правопорушень не може бути взята до уваги.
Щодо ризику переховування, який покладено в основу рішення про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то колегія суддів вважає такий ризик існуючим реально з мотивів, наведених в оскаржуваній ухвалі суді.

При цьому ризик переховування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від суду обумовлено тяжкістю покарання, яке може бути призначене обвинуваченим і разі визнання їх винуватими у вчиненні тяжких і особливо тяжких злочинів, та існування такого ризику не залежить від часу розгляду кримінального провадження та не зменшується із завершенням розгляду справи в суді.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , окрім інших доводів, звертається увага на незаконність посилання на груповий характер дій, оскільки ці обставини є предметом доказування у кримінальному провадженні, та незаконність обґрунтування ризику переховування діями інших осіб, які ухилились від кримінальної відповідальності.

З приводу таких доводів, колегія суддів зауважує, що в оскаржуваній ухвалі суд посилається на груповий характер дій обвинувачених в контексті обставин пред`явленого обвинувачення, та вказує на актуальність ухилення від слідства та суду інших осіб, які також підозрюються у вчиненні згаданих групових дій і на даний час переховуються на території іншої держави, проте не обґрунтовує виключно цими обставинами ризик ухилення від суду жодного з обвинувачених.

Посилання в апеляційних скаргах обвинувачених на те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд не врахував дані про особи обвинувачених та їх належну процесуальну поведінку є безпідставним.

Так, всі обвинувачені протягом судового розгляду утримуються під вартою, а тому питання щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема, явки до суду, вирішуються у процесі їх доставки в судові засідання.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поза увагою суду не залишились дані про особи обвинувачених і суд, посилаючись на вимоги ст. 178 КПК України та незмінність даних про особи кожного з обвинувачених, викладених у попередніх рішеннях про продовження строку тримання під вартою, обґрунтовано вказав на відсутність обставин, які б могли стати підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційних скарг ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про наявність підстав для застосування щодо них більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 176, 177, 178, 199 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 рокупро продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 -без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/3409/2019 Категорія КК: ч. 2 ст. 115

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_17
Доповідач ОСОБА_1