Єдиний унікальний номер 341/242/20
Номер провадження 1-кс/341/55/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника представника органу опіки

і піклування Бурштинської міської ради Івано-Франківської

області ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

психолога ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №000043 від 09.02.2020 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 22.12.2018 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

-який підозрюється за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за об`єднаним № 0000043 від 09.02.2020 про вчинення неповнолітнім ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , будучи засудженим 22.12.2018 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69, ст. 102 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та звільненим на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, а також особою, щодо якої 30.09.2019 складено та скеровано до Галицького районного суду Івано-Франківської області обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який на даний час перебуває на розгляді, підозрюється у вчинені нових кримінальних правопорушень.

Так, 09.02.2020 близько 17 години неповнолітній ОСОБА_5 , прогулюючись по правому березі Бурштинського водосховища, що у м. Бурштин Івано-Франківської області, почув у приміщенні колишньої рятувальної станції розмову кількох осіб і направився до вказаного приміщення з метою налякати присутніх там осіб.

Зайшовши всередину приміщення, у якому на той час перебували неповнолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені слідством особи, ОСОБА_5 , змінивши інтонацію в голосі запитав, що вони усі там роблять. Після цього ОСОБА_5 побачив на підлозі порожню пластикову пляшку від пристрою для викурювання марихуани типу «бульбулятор» і з підвищеною інтонацією у голосі поцікавився у присутніх чи вони курять марихуану і чи є наркоманами. Присутні у приміщенні особи заперечили свою причетність до вживання наркотичних засобів, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії та видаючи цю пляшку за свою власну, не змінюючи інтонації у голосі поцікавився у хлопців хто з них вилив воду з цієї пляшки.

Присутні у приміщенні особи заперечили свою причетність до виливання води з пластикової пляшки, після чого ОСОБА_5 , використовуючи дану обставину як малозначимий привід для вчинення своїх хуліганських дій, дістав з кишені ліхтарика та почергово почав світити ним усім присутнім в очі.

При цьому він впізнав в одному з хлопців свого знайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , якому сказав, що той обманює його, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_10 та, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на загальноприйняті норми моралі і поведінки, та ігноруючи їх, діючи умисно, з хуліганських спонукань та з особливою зухвалістю, маючи на меті спричинити ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у присутності сторонніх осіб, наніс йому один удар кулаком у ділянку носа. Від отриманого удару у ОСОБА_10 з носа потекла кров, після чого ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому та розуміючи, що присутні у приміщенні особи перелякались його поведінки, демонструючи свою зверхність наказав ОСОБА_10 роздягнутись, а коли той відмовився, продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс ОСОБА_10 один удар п`ятою правої ноги в обличчя.

Після цього ОСОБА_5 маючи намір принизити ОСОБА_10 у присутності його товаришів, удруге наказав йому роздягнутись. Отримавши відмову ОСОБА_5 підняв з підлоги кусок цеглини і, погрожуючи її застосуванням, уже вкотре повторив свою вимогу.

Сприймаючи погрози ОСОБА_5 як реальні, та побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_10 , виконуючи вказівки останнього, зняв з себе весь одяг, а ОСОБА_5 тим часом демонстративно сміявся з нього та у присутності сторонніх осіб ображав його різними словами, чим принижував людську гідність останнього.

Через декілька хвилин після цього ОСОБА_10 без дозволу ОСОБА_5 почав одягатись, що дуже обурило останнього і він, продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_10 та намагався нанести йому ще один удар ногою у ділянку обличчя. Однак ОСОБА_10 ухилився від цього удару, після чого ОСОБА_5 ще раз підійшов до нього і умисно наніс йому ногою два удари у ділянку обличчя.

У цей час ОСОБА_5 побачив на вікні належну ОСОБА_10 музичну колонку марки «Blutooth JBL Xtreme mini» і поцікавився у присутніх кому саме вона належить. ОСОБА_10 відповів, що це його колонка, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите її викрадення.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 підійшов до вікна і, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер своїх дій та розуміючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності і відкритості, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, відкрито викрав із вікна музичну колонку ОСОБА_10 , вартістю 299 гривень та покинув дане приміщення. У подальшому ОСОБА_5 розпорядився відкрито викраденим майном на власний розсуд, у результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану вище суму.

За вказаними фактами слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ НП в області розпочато кримінальні провадження №№ 0000043, 0000044 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України.

09 лютого 2020 року о 23 годині неповнолітній ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Наступного дня, 10.02.2020 кримінальне провадження № 0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і цього ж дня неповнолітньому ОСОБА_5 в об`єднаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний, неповнолітній ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому злочині не визнав та категорично відмовився давати будь-які покази стосовно інкримінованого йому діяння.

В межах кримінального провадження отримано показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , неповнолітніх свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , здобуто інші матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вважає достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років і, згідно ст. 12 КК України, вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

У ході досудового розслідування установлено, що неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних корисливих злочинів, за вчинення яких щодо нього 27.09.2019 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення злчину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який на даний час перебуває на розгляді у Галицькому районному суді Івано-Франківської області.

Крім того установлено, що неповнолітній ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, за вчинення якого щодо нього 22.12.2018 Івано-Франківським міським судом винесено обвинувальний вирок та визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та звільнено згідно ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення полі на строк 1 рік 6 місяців з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Наявні підстави вважати, що перебуваючи на волі, неповнолітній ОСОБА_5 , який до цього часу не давав будь-яких показів по суті повідомленої йому підозри, відмовившись від їх надання, може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю свого навчання, як особа, яка ігнорує поради та рекомендації педагогів, негативно висловлюється в їхню адресу.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання і навчання, буде переховуватися від слідства та суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Досудовим розслідуванням, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

А тому, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну репутацію, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може негативно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження, вчиняти нові злочини.

ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем свого навчання, як особа, яка ігнорує рекомендації педагогів, негативно висловлюється на їх адресу, пропускає навчання, в результаті чого був відрахований з навчання в коледжі.

Враховуючи відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну характеристику, незважаючи на наявність постійного місця проживання, є достатні дані вважати що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому просили клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням розміру застави.

ОСОБА_5 в судовому засіданні, просив застосувати щодо нього запобіжний захід - домашній арешт. Зазначив, що дійсно він наносив удари ОСОБА_10 , за що він має понести покарання. Змушував роздітись жартуючи. Музичну колонку відкрито не викрадав, а взяв з дозволу ОСОБА_14

Законний представник неповнолітнього підозрюваного, представника органу опіки і піклування Бурштинської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 зазначила, що на розгляді в Галицькому районному суді Івано-Франківської області перебуває цивільна справа про позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_5 ОСОБА_15 . При розгляд іклопотання поклалась на розсуду суду.

Захисник просила обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки той є неповнолітнім. Захисник просила врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання у місті Бурштин.

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні умисного злочину, щодо якого 30.09.2019 року складено та скеровано до Галицького районного суду обвинувальний акт, який знаходиться зараз на розгляді у суді; негативно характеризується по місцю навчання, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, а також може переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.1 ст. 289 КПК України). Розмір застави у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 289 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1.прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4.утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого 22.12.2018 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, на строк шістдесят днів, терміном до 08 квітня 2020 року включно.

Тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12).

Розмір застави визначити в межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 09 квітня 2020 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1