Справа №211/2363/20 Провадження № 1-кп/211/530/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000290 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-технічною освітою, яка має на утриманні 2 малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибуваючої у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.03.2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повернувся з роботи додому в орендовану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на той час знаходилась вдома та перебувала в збудженому стані. ОСОБА_4 запропонувала останньому вийти на балкон побалакати, на що ОСОБА_6 погодився.

Перебуваючи на балконі між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу ревнощів зі сторони ОСОБА_4 , на що ОСОБА_6 зі своєї сторони намагався словами заспокоїти ОСОБА_4 , яка перебувала в збудженому стані, але ОСОБА_4 продовжувала словесний конфлікт. З метою припинити конфлікт, ОСОБА_6 приблизно в 18.00 годині пішов з квартири.
Далі, 02.03.2020 року приблизно в 18.10 годин ОСОБА_6 повернувся додому, але ОСОБА_4 поновила конфлікт вступивши з ним в словесну перепалку. ОСОБА_6 , з метою уникнути конфлікту, зачинив ОСОБА_4 на балконі. Після чого, остання розбила скло на дверях балкону та, відчинивши замок, вийшла з балкону до квартири. ОСОБА_6 застосував незначну фізичну силу до ОСОБА_4 , тим самим намагався призупинити її агресивну поведінку.
Цього ж дня приблизно о 18.45 годин ОСОБА_6 , розуміючи що не може заспокоїти ОСОБА_4 та припинити сварку, прийняв рішення залишити сім`ю та, довівши про своє прийняте рішення, ОСОБА_6 почав збирати свої особисті речі в сумку.
Надалі у ОСОБА_4 02.03.2020 року приблизно в 19.00 годин, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті квартири, з метою зупинити чоловіка, виник раптовий злочинний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. Діючи умисно, з мотивів ревнощів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи настання саме таких наслідків, остання вийшла з кімнати на кухню, де взяла кухонний ніж. Повернувшись в кімнату, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_6 , який на той час стояв біля шафи, правою стороною тулуба до неї, та, тримаючи в правій руці ніж, нанесла ним один удар ОСОБА_6 в область грудної клітки праворуч.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 385 від 24.03.2020 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення груді з ушкодженням внутрішньо грудної артерії, правої легені, перикарду та правого передсердя, що супроводжувалося гемо пневмотораксом. За своїм характером ушкодження, які входять у сукупність проникаючого колото-різаного поранення груді відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Разом з обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню до суду надійшла угода укладена між заступником керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000290 від 03.03.2020 року, з одного боку, та підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 про визнання обвинуваченою ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, до якої долучена письмова згода на укладення вказаної угоди потерпілого ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 на угоді наполягали та просили суд її затвердити, захисник ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 не заперечували проти затвердження судом вищевказаної угоди.
Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначених в обвинувальному акті діяннях, прокурор і обвинувачена погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо протягом цього строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй були роз`яснені прокурором та судом.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він підтримує укладену між обвинуваченою та прокурором угоду про визнання винуватості, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та угоді не заперечує, в повному обсязі з узгодженою мірою покарання згоден, його згода на угоду є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення вищевказаної угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесений до тяжких злочинів, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 121 КК України та положенням ст. 75,76 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості. ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони, має на утриманні двох малолітніх дітей, є матір`ю-одиначкою, раніше не судима. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, потерпілий ОСОБА_6 не заперечує проти затвердження вищевказаної угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 372, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між заступником керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000290 від 03.03.2020 року, з одного боку, та підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 про визнання обвинуваченою ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки, якщо протягом цього строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ст.76 ч.1 п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.
Речові докази:
- чотири ножі в спец. пакеті №7194444, ніж кухонний, рукоять чорного кольору в паперовому конверті, майку зеленого кольору зі слідами РБК в спец.пакеті №7194361, светер чорного кольору зі слідами РБК в спец.пакеті №7118298, що передані на зберігання до камери схову Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- зразки крові, що долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, при цьому: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1