н/п 1-кс/953/5209/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000819 від 28.06.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

30.06.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: автомобіль «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Зберігати автомобіль «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 на території Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 28.06.2020, близько 12:35 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній, в с. Садове, Лозівського району Харківської області, поблизу буд. 119, втратив керування над автомобілем та допустив його перекидання. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (мешканець м. Лозова), який знаходився на задньому пасажирському сидінні, загинув на місці події.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що автомобіль «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.

Як вказує прокурор, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі та збереження речового доказу.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. У доданих до клопотання матеріалах міститься заява прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про розгляд клопотання про арешт майна без його участі (а.с. 11).

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, 30.06.2020 через канцелярію суду подали заяви про розгляд клопотання прокурора без їх участі, проти задоволення клопотання заперечують (а.с. 13-14).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна, його захисника та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 28.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 4).

28.06.2020 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено транспортний засіб «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 5-7).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2020 транспортний засіб «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на територію Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000819 від 28.06.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання транспортного засобу «LIFAN 520 GX», р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити територію Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1