Провадження № 1-кс/947/9726/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000364 від 03.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи займаються збутом наркотичних засобів, психотропних речовин на території м. Одеси та Одеської області.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання займається вирощуванням «марихуани» та послідуючої її реалізації. Також, він вирощує марихуану на земельній ділянці, яка знаходиться навпроти його місця проживання.

Під час проведення досудового розслідування до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з УПН ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 займаються збутом наркотичних речовин.

Зокрема, ОСОБА_6 сушить, подрібнює і зберігає за місцем свого проживання марихуану з метою подальшого її збуту.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про власника приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відсутні.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, знарядь кримінального правопорушення, які були отримані в результаті його вчинення, виникла необхідність у проведенні обшуку за вказаною адресою.

01.07.2020, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 (судова справа № 947/17257/20), здійснено проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого встановлено та вилучено електроні ваги чорного кольору з металевою кришкою без серійного номеру та назви торгівельної марки.

Вилучені в ході вищевказаного обшуку перелічені речі визнано речовим доказом у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому можливо зберегли на собі сліди та відомості, які можуть бути використанні у даному кримінальному провадженні, як доказ факту вчинення останнім кримінального правопорушення.

Крім того, 01.07.2020, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 (судова справа № 947/17267/20), здійснено проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого встановлено та вилучено:

- мисливські набої марки «ТАКНО» з надписом Україна у кількості - 3 од.;

-склянка з непрозорою речовиною бордового кольору.

Вилучені в ході вищевказаного обшуку перелічені речі визнано речовим доказом у даному кримінальному правопорушенні.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Згідно заяви слідчого, встановити власника вилученого майна не вдалося.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000364 від 03.04.2019 здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя враховує, що в ході проведення обшуку стороною обвинувачення було вилучено майно, яке може містити відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також яке могло бути набутим кримінально-протиправним шляхом, що свідчить про відповідність такого майна категорії речових доказів.
Викладене свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження, в зв`язку з чим з огляду на обґрунтованість поданого стороною обвинувачення клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000364 від 03.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення обшуків житлових будинків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , а саме:

-електроні ваги чорного кольору з металевою кришкою без серійного номеру та назви торгівельної марки;

-мисливські набої марки «ТАКНО» з надписом Україна у кількості - 3 од.;

-склянку з непрозорою речовиною бордового кольору.

Ухвала підлягає виконанню старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1