Провадження № 1-кс/761/603/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №0000273,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №0000273, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, зокрема на грошові кошти, які знаходяться у АТ «Імексбанк» (МФО 328384) за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000273.

Однак, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про арешт майна, слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва було розглянуте з порушенням вимог ч.1, 2 ст.172 КПК України, а саме без повідомлення власника зазначеного у клопотанні майна, що як наслідок потягло істотне порушення його прав. Крім того, за час досудового розслідування кримінального провадження №0000273, ОСОБА_5 не набув жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, та відповідно ні він, ні грошові кошти які знаходяться у АТ «Імексбанк» (МФО 328384) за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000273.

Крім того, зазначає, що накладення арешту на рахунок ОСОБА_5 порушує його конституційне право на вільне розпорядження своїм майном, тому, на думку адвоката ОСОБА_4 , арешт на майно було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Просить проводити розгляд клопотання без її участі.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності адвоката ОСОБА_4 .

Слідчий ОСОБА_3 заперечувала з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, зазначивши, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000273 не завершене.

Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 10 червня 2019 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 18 березня 2014 року №0000081 та від 09 квітня 2015 року №0000273 об`єднано в одне провадження за №0000081 від 18 березня 2014 року. Постановою заступника Генерального прокурора від 20 листопада 2019 року здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року доручено Головному слідчому управлінню СБ України.

Постановою слідчого СВ Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 травня 2019 року в кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року призначено економічну експертизу, та відповідно на теперішній час матеріали кримінального провадження №0000081 від 18 березня 2014 року перебувають на експертизі. Також зазначила, що згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року метою накладення арешту було збереження речових доказів, яка на даний час не досягнута, а тому необхідність у накладенні арешту на даний час не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Головного управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, зокрема на грошові кошти, які знаходяться у АТ «Імексбанк» (МФО 328384) за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000273.

Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 10 червня 2019 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 18 березня 2014 року №0000081 та від 09 квітня 2015 року №0000273 об`єднано в одне провадження за №0000081 від 18 березня 2014 року.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З тексту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Постановою слідчого СВ Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 травня 2019 року в кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року призначено економічну експертизу, яка на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не проведена, а тому мета накладення арешту на вилучене майно, згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, не досягнута.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №0000273 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1