ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2072/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0008257 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2015 року народження, працюючого водієм у ТОВ "Крокус", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 представника потерпілого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
10.11.2019 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Київ, вул. Заслонова, 18 біля будинку палацу культури «Дарниця», де також перебував в той час ОСОБА_7 , зі своїми знайомими та святкували день народження. Перебуваючи на вулиці ОСОБА_3 зробив зауваження ОСОБА_7 з приводу шумного перебування в громадському місці. В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відбувся словесний конфлікт який переріс в обопільну бійку, під час якої у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході спілкування з ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, дістав невстановлений предмет, що має колюче-ріжучі властивості та наніс численні хаотичні удари в область тулуба, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 легкі та тяжкі тілесні ушкодження. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти життя та здоров"я особи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, також враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, його молодий вік, міцні соціальні зв"язки - сімейний стан, наявність на утриманні малолітнього сина 2015 року народження, працевлаштування, а також примирення із потерпілим та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому останнього на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1 974 гривні 70 копійок за проведення судово-медичної експертизи № 042-2413-2019 від 20.12.2019 року. Речові докази - змиви речовини бурого кольору - знищити; сумку чорного кольору, паспорт, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 , два гаманці, банківські картки - залишити за належністю; куртку чорного кольору, штани, сорочку - повернути ОСОБА_7 , а у разі відмови - знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: