ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

05 березня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представник служби пробації: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області подання Фастівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , -,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2017 року ОСОБА_5 визнаний винуватим в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджений до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Заступник начальника Фастівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київські області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням, в якому згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, просила звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник служби пробації у судовому засіданні подання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, зазначив, що засуджений не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку заперечував, оскільки відсутні докази, що засуджений не ухиляється від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши думку представника органу пробації, прокурора, дослідивши письмові матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином для вирішення питання про звільнення особи від відбування поркарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку обов`язковим є щоб давність виконання вироку не зупинялась та не переривалась.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_5 протягом строків давності виконання вироку нового злочину середньої, тяжкого та особливо тяжкого не вчинив, тобто строк давності виконання вироку не переривався.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, засуджений за адресою вказаною у вироку суду не проживає та місце перебування останнього не відоме.

При ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання що передбачено ст. 80 КК України. Ця процесуальна дія не є обов`язковою умовою перебігу строку давності. Тільки навмисне ухилення засудженого від відбування покарання та вчинення нового злочину переривають ці строки.

Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання. При цьому, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Суду не надано будь-яких підтверджуючих документів, що органами пробації проведено будь які дій, щодо розшуку, чи встановлення інформації щодо сплати засудженим штрафу призначеного вироком суду, що вбачається з матеріалів особової справи засудженого, тобто суду не надано підтвердження того, що засуджений умисно не ухилявся від відбування покарання.

Таким чином, визнаних законодавством обов`язкових підстав для звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, не встановлено, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 80 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, , -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого інспектора Фастівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Фастівський районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_7