Справа № 562/530/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 30.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, уродженця с. Забороль, Рівненського району Рівненської області, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20 листопада 2019 року вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , засуджений вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт, будучи присутнім в судовому засіданні при оголошенні вироку повідомив про те, що з вироком ознайомлений та він йому зрозумілий, на шлях виправлення не став і умисно ухилився від призначеного покарання.

Так, 15 січня 2020 року після вступу вищевказаного вироку у законну силу, ОСОБА_4 був викликаний до Здолбунівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області, де йому вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання. Цього ж дня засудженого ОСОБА_4 направлено до комунального підприємства «Здолбунівське» Здолбунівської міської ради Рівненської області для відбування призначеного покарання, згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_4 зобов`язаний був відбувати з 17 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року, з яким був ознайомлений під власний підпис Здолбунівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області.

Однак, ОСОБА_4 будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, діючи умисно з метою ухилення від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт знаючи про час і місце їх виконання, 17.01.2020, 20.01.2020, 21.01.2020, 22.01.2020, 23.01.2020, 24.01.2020, 27.01.2020, 28.01.2020, 29.01.2020, 30.01.2020, 31.01.2020, 03.02.2020, 04.02.2020, 05.02.2020, 06.02.2020, 07.02.2020, 10.02.2020, 11.02.2020, 12.02.2020, 13.02.2020 не з`явився, без поважних причин до місця відбування покарання, а саме комунального підприємства «Здолбунівське» Здолбунівської міської ради Рівненської області, та допустив нез`явлення на роботу для відбування громадських робіт, таким чином ухилився від призначеного вироком суду покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, щиро розкаявся та в своїх показах пояснив, що не приступив до виконання громадських робіт, що були призначені йому як покарання згідно вироку суду, через сімейні обставини. Повідомив, що він був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та його попереджали про наслідки ухилення від призначеного судом покарання. Просив суд врахувати його щире каяття та суворо не карати.

Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, суд за згодою учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 389 КК України які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи вище викладене, відповідно до ст. 65 КК України, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення злочину у виді арешту, враховуючи конкретні обставини провадження, позицію прокурора, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, його ставлення до скоєного, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також судом враховується, що дане кримінальне правопорушення обвинуваченим скоєно після постановлення щодо нього вироку, але до повного відбуття покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року, тому остаточне покарання призначається на підставі ч. 1 ст. 71 та ст. 72 КК України.

Невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 80 годин громадських робіт, яке переведено згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України та становить 10 днів арешту, суд частково приєднує до покарання за основним вироком.

За таких обставин виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати покарання, невідбуте за попереднім вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року, та остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 1 (одного) місяця 1 (одного) дня арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
Речові докази по справі, а саме:
- особову справу № 02/2020 на засудженого ОСОБА_4 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути Здолбунівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області.
Документи кримінального провадження № 0000080 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1