Справа № 740/4602/18
Провадження № 1-в/610/17/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Покровська виправна колонія ( №17)» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

19.11.2018 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 263 КК України строком до 3-х років позбавлення волі.

Початок строку: 18.03.2019 року. Кінець строку: 18.03.2022 року.

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року начальник Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що подальше утримання в установі загрожує його здоров`ю та життю.

До проведення судового засідання від ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати питання про звільнення від відбування покарання за хворобою без його участі.

Адміністрація Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника установи.

Представник лікарсько-консультативної комісії надав заяву у якій просив подання задовольнити, оскільки діагноз хворого входить до Переліку захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. З огляду на тяжкий стан здоров`я засуджений не може узяти участь у даному судовому засіданні.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував, просив негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання, посилаючись на тяжкий стан його здоров`я.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, його характеристику, висновок лікарсько-консультативної комісії, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ст. 84 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

За вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.11.2018 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 07.05.2019 року ОСОБА_4 прибув до Покровської виправної колонії (№17).

Як убачається із характеристики від 13.01.2020 року, засуджений ОСОБА_4 за час лікування та відбування покарання в установі характеризується негативно.

Згідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_4 за весь час відбування покарання заохочень не має, має одне стягнення не погашене.

За висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 13.01.2020 року, засудженому встановлено діагноз: порушення всмоктування в кишечнику в стадії кахексії з наявністю білкової недостатності, який входить до п.п.10.3 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮУ, МОЗ від 15.08.2014 №1348/572.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_4 , оскільки подальше утримання в установі загрожує його здоров`ю та життю.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.11.2018 р. у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу, на невідбуту частину покарання строком на 02 (два) роки 2 (два) місяці 04 (чотири) дні.

Ухвала в частині звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання за хворобою підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1