ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1374/19 Номер провадження 11-кп/814/253/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника ВК №64 ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 18 липня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рокитне, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, до засудження працював газоелектрозварювальником, раніше судимого:
-13.04.2010 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст.ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 17.05.2011 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 115, ст. 71 КК України на 10 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.01.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 20.02.2011 року по 06.07.2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтава ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 травня 2011 року.
Ухвалюючи дане рішення місцевий суд зазначив, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, вчинив тяжкий злочин, за час відбування покарання у ДУ ПВК №64 характеризувався нестабільною поведінкою, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.

У своїй апеляційній скарзі засуджений зазначає, що у місцях позбавлення волі працює з 2017 року, за що має 7 заохочень. Перед цим не працював, оскільки мав захворювання та перебував на медичному обліку. Є особою пенсійного віку.

За наслідками апеляційного розгляду засуджений просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Як вбачається зі змісту ухвали,судове рішення в повній мірі відповідає вище зазначеним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.05.2011 ч.1 ст.115, ст.71 КК України на 10 років позбавлення волі.

04.06.2019 начальник Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голова спостережної комісії Подільської районної в м. Полтава ради звернулися до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання.

20.02.2011 ОСОБА_8 утримується в місцях ув`язнення. За час утримання у СІЗО м. Полтава характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.07.2011 відбував покарання у Полтавській виправній колонії (№ 64). За період відбування покарання характеризувався в основному позитивно, мав 4 стягнення за порушення порядку відбування покарання. Не працевлаштований у зв`язку з пенсійним віком. До виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою.

Протягом строку відбування покарання мав 7 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та виконання вимог безпеки праці.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що заохочення засуджений отримав не протягом усього строку відбування покарання, а за невеликий період, що передував терміну, з моменту якого останній набував право на пільгу у виді умовно-дострокового звільнення, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого.

Крім того, як вбачається із змісту вироку, ОСОБА_8 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння. Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_9 притягувався до відповідальності за зберігання продуктів бродіння, за що був поміщений до ДІЗО.

Ця обставина вказують на те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4