Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/595/20
Провадження №: 1-кп/332/196/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Прокурором під час судового розгляду були заявлені клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строків дії запобіжних заходів у вказаному вище кримінальному проваджені.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на обґрунтованість пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як тяжкий злочини. Також прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Представник потерпілого вважав клопотанням прокурора таким, що не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не обґрунтовано підстав продовження строку дії запобіжних заходів. Представник потерпілого вважав за можливе змінити обвинуваченим запобіжні заходи на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора зазначив, що прокурором не надано жодного доказу в обґрунтування обґрунтованої підозри, не доведено існування ризиків та неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу. Тому захисник просив суд відмовити у задоволені клопотання прокурора та покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився із думкою захисника, також просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що тяжкість інкримінованого злочину сама по собі не може бути підставою продовження строку дії запобіжного заходу. Ризик можливості вчинення іншого злочину ґрунтується на припущеннях прокурора та нічим не підтверджується. Тому захисник вважав, що є підстави для зміни запобіжного заходу його підзахисному на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, суд виходить з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 183 та ч. 4 ст. 199 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. За приписами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку запобіжного заходу суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 15.05.2020 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 було продовжено до 14.07.2020 із можливістю внесення застави.

Ухвалою суду від 13.05.2020 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_8 було продовжено до 12.07.2020 із можливістю внесення застави.

Враховуючи неможливість до спливу вказаних строків закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд вважає за необхідне розглянути та вирішити заявлені прокурором клопотання.
Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом.
Разом з тим, при оцінці судом на зазначеній стадії судового провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
На теперішній час судом безпосереднього досліджено письмові докази, проведено допит свідків сторони обвинувачення, експерта, призначено автотоварознавчу експертизу з метою визначення вартості викраденого майна. Потерпілий відмовився давати суду покази та на теперішній час не виконав ухвалу суду про надання експерту на дослідження речових доказів. Судом заплановано допитати ще одного свідка сторони обвинувачення, стосовно якого застосовано заходи безпеки, отримати висновок експерта, допитати обвинувачених у разі їх згоди давати суду покази.
Наявність ризику можливого переховування обвинувачених суд оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації кожного з обвинувачених.

Злочин, у якому обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого. Санкцією ч. 3 ст. 185 КК Українипередбачено безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування обвинувачених від суду.

Однак, при оцінці наявності ризику переховування суд враховує не лише тяжкість злочину, але і те, що і ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення злочину проти власності. Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину під час відбування покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2019 у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, не був офіційно працевлаштованим до моменту затримання, не має міцних соціальних зв`язків.

При оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_8 суд враховує, що він раніше засуджувався, зокрема - за вчинення злочину проти власності.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, які вже були досліджені судом та у поєднані із пред`явленим у цій справі обвинуваченням у вчинені тяжкого злочину дійсно, на думку суду, можуть спонукати обвинувачених переховуватися від суду.

Наявність судимостей у обвинувачених свідчить про їх антисоціальну спрямованість, схильність до вчинення злочинів. ОСОБА_7 не був офіційно працевлаштований до затримання, тобто не мав постійного джерела прибутку. Вказані обставини можуть спонукати обвинувачених до вчинення нових злочинів.
Наявність домогосподарства у батька обвинуваченого ОСОБА_8 не стало стримуючим фактором у його поведінці до цього часу.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, на думку суду, не дозволить належним чином контролювати поведінку обвинувачених, які підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Оскільки жодна особа не висловила намір бути поручителем обвинувачених, суд позбавлений можливості застосувати запобіжний захід у виді особистої поруки.

Відсутність офіційного працевлаштування ОСОБА_7 та постійного джерела доходів у кожного з обвинувачених виключає можливість застосування застави, як запобіжного заходу.

Домашній арешт, на переконання суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених з урахуванням встановленого ризику можливого вчинення інших злочинів.

За таких обставин, враховуючи продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи вік та стан здоров`я обвинувачених, суд вважає за можливе продовжити термін дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із урахуванням обсягу кримінального провадження, процесуальних дій, які треба вчинити та поведінку учасників процесу, із можливістю внесення застави у вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 грн. із покладенням на обвинувачених у разі внесення застави відповідних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 183-189, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07.09.2020 включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_7 заставу у сумі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.
Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у національній грошовій одиниці, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за реквізитами: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07.09.2020 включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_8 заставу у сумі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.
Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у національній грошовій одиниці, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за реквізитами: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження в залі судових засідань 09.07.2020.

Суддя ОСОБА_1