Справа № 158/2610/19 Провадження №11-сс/802/338/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 травня 2020 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000521),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 травня 2020 року частково задоволенно клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучене 08 квітня 2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, типу жабка, без імея, не вмикається; три фотознімки ОСОБА_9 ; аркуш паперу з написами трьох номерів; три аркуші паперу формату А4: заява, копія паспорта гр. України та для виїзду за кордон, які упаковано до спец пакета №7004798; пара кросівок синього кольору «Jens»; пара кросівок сірого кольору Nev Balance»; пара кросівок чорного кольору «Tommy Hilfger»; пара туфлів «Cosottinni»; пара кросівок блакитного кольору «Running»; пара кросівок зеленого кольору «Hilfiger»; пара кросівок чорного кольору «Jordan», ботінки чорного кольору «Ecco», кросівки чорного кольору «Puma»; кросівки чорного кольору «Ecco»; кросівки чорного кольору «Lacoste», в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000521, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді 02 червня 2020 року представник власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. В обґрунтування пропущеного строку апеляційного оскарження судового рішення вказує, що він не зміг вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки не він не власник майна не були присутні під час розгляду справи в суді першої інстанції, а ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні,у зв`язку з чим просить поновити строк апеляційного оскарження. Також вважає ухвалу слідчого судді незаконною, посилається на те, що слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно з порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України. Вказує на те, що слідчий суддя розглянув клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строку, визначеного ч. 6 ст. 173 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати арешт накладений на майно, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скарга залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, власник майна ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 не повідомлялись про розгляд справи судом першої інстанції та не були присутніми у судовому засіданні при розгляді слідчим суддею клопотання, будь-яких даних щодо обізнаності ОСОБА_6 та його представника до цього часу про факт прийняття і суть судового рішення у матеріалах провадження не міститься. Відсутність такої інформації слід розцінювати як об`єктивну перешкоду оскаржити судове рішення протягом встановленого законом строку, а тому строк на апеляційне оскарження слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, яке визнано у встановленому законом порядку постановою слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 речовими доказами у кримінальному провадженні №0000521.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.
На думку апеляційного суду, вилучені речі під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 підпадає під критерії речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, оскільки містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тому, з огляду на приписи ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Доводи представника власника майна щодо порушення слідчим строків звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням вимог ч.5 ст.171 КПК України не заслуговують на увагу.
В силу ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
08 квітня 2020 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, на яке слідчий просив накласти арешт.

Як вбачається з копії конверта який міститься в матеріалах справи, слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 через поштове відділення подав клопотання про накладення тимчасово вилученого майна 09 червня 2020 року (а.с.11), тобто в строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.
Крім того, посилання апелянта на те, що слідчим суддею клопотання слідчого не було розглянуто у строк, передбачений ч.6 ст.173 КПК України є обґрунтованими, однак вказана обставина не свідчить про хибність висновків слідчого судді на предмет вирішення клопотання по суті. Той факт, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна надійшло до суду 13 квітня 2020 року, а було розглянуто 19 травня 2020 року, на переконання апеляційного суду не може бути визнане істотним процесуальним порушенням, яке тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.
Так, положеннями ч.6 ст.173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Ця процесуальна норма не містить заборону щодо розгляду клопотання про арешт майна після закінчення відповідного строку.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 травня 2020 року
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 травня 2020 року без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: