У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Засуджений ОСОБА_5 вважає, що підстав для відмови у задоволенні його клопотання не було, оскільки вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 р. його засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, однак, із невідомих йому причин до нього не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та він не затримувався.
Вважає, що захворів на туберкульоз у зв`язку із тим, що органи правосуддя відстрочували виконання вироку Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 р.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

01.10.2019 р. до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».
ОСОБА_5 засуджений Кіровським районним судом м. Кіровограда 21.04.2016 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Кіровградської області від 05.12.2016 р. пом`якшено до 3 років позбавлення волі.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_5 не є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обставин, визначених у ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», які були б наявними на час постановлення обвинувального вироку та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 не встановлено та ним не наведено. Крім того, на день набрання чинності цим Законом (07.09.2017 р.) покарання ОСОБА_5 не відбував, початок відбування строку покарання обчислюється з 12.04.2018 р.

Заслухавши доповідь судді, засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_5 засуджений Кіровським районним судом м. Кіровограда 21.04.2016 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Кіровградської області від 05.12.2016 р. вирок змінено та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 є 12.04.2018 р. (день фактичного його затримання), кінець строку відбування покарання 12.04.2021 р.
Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів.
Із виписки з медичної карти № 113/19 ОСОБА_5 вбачається, що останній 06.09.2019 р. прибув до Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» із діагнозом: інфільтративний туберкульоз обох легень та проходить обстеження в Снігурівській спеціалізованій туберкульозній лікарі № 5 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України в Миколаївській області».

З урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, даних про його особу, періоду початку строку відбування покарання, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а відтак, до нього не можуть бути застосовані положення ст. ст. 1-8 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому, підстав для скасування ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року, про що просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3