Провадження № 1-в/331/11/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«20» січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника заявника

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_5 по скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
03.01.2020 року заявник ОСОБА_5 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.07.2007 року на підставі постанови про накладання арешту від 08.04.2005 року прокуратурою Заводського району м. Запоріжжя (нині - Запорізька місцева прокуратура № 1) було накладено арешт на все невизначене майно та все майно, що належить ОСОБА_5 .

Вироком Пологівського районного суду Запорізької області по справі № 1-5/2011 від 16.03.2011 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України та на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з керівною та фінансово-розпорядчою діяльністю строком на 3 роки, конфіскацією 1/2 частини майна та стягнуто штраф в дохід держави на суму 8500 гривень. Також вказаним вироком постановлено стягнути з ОСОБА_5 та інших засуджених грошові кошти за цивільними позовами потерпілої сторони.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09.08.2011 року (справа №11-731/2011) вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 16.03.2011 року у відношенні засудженої ОСОБА_5 змінено, виключено з нього пункт про застосування додаткової міри покарання у вигляді штрафу та конфіскації майна.

На підставі викладеного, заявник просить суд скасувати арешт, накладений прокуратурою, оскільки остання, як власник позбавлена можливості в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, проте, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє адвокат ОСОБА_4 , неявка останньої не перешкоджає розгляду клопотання та не порушує її право на доступ до правосуддя.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені по тексту клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що вирішення питання про скасування арешту майна відноситься до компетенції суду, який постановив вирок.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши доводи, наведені в клопотанні та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про знаття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді, суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника та законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням, в тому числі, засудженого.
В розумінні статті 539 КПК України, до компетенції суду, який ухвалив вирок, належить також вирішення будь-яких сумнівів і протиріч щодо виконання власного рішення. Зокрема, в порядку виконання вироку вирішуються, якщо судом першої інстанції вони не обговорювалися і не вирішені, питання про скасування заходів щодо забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
Разом з тим, як вбачається зі змісту клопотання, ОСОБА_5 просить скасувати арешт майна, який, як вона вважає, був накладений прокуратурою Заводського району м. Запоріжжя (нині - Запорізька місцева прокуратура № 1) в межах провадження по кримінальній справі у відношенні неї за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 16.03.2011 року (справа №1-5/2011), ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з керівною та фінансово-розпорядчою діяльністю строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Аналізуючи викладене, виходячи з вищезазначених положень Кримінального процесуального кодексу України, яким визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків та порядок їх вирішення, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок.
Враховуючи те, що Жовтневим районним судом м. Запоріжжя вирок, в порядку виконання якого звернулась ОСОБА_5 не ухвалювався, клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 по скасування арешту майна відмовити.

Роз`яснити заявниці її право на звернення з аналогічним клопотанням до суду, який ухвалив вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1