СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1911/20
ун. № 759/5589/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Святошинський районний суд м.Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_3 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0004238 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який є захисником та діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0004238 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255, ч.3 ст. 289 КК України.

Скаргу обґрунтовував тим, що 02.12.2019 р. старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.255, ч.3 ст.289 КК України щодо ОСОБА_5 . Захисник вказує, що повідомлення про підозру підлягає скасуванню через істотні порушення КПК України, а саме: порушено презумпцію невинуватості; докази, на які посилається сторона обвинувачення, викликають розумний сумнів щодо їх достовірності, належності та допустимості; в діяннях ОСОБА_5 відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення, повідомлення про підозру не вручено останньому у спосіб визначений КПК, таким чином вважав, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного та таким чином винесена постанова про його розшук є незаконною та такою, що суперечить вимогам КПК.

На підставі викладеного у захисник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0004238 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України, виключити відомості з ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні 0004238 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. ро дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України, виключити відомості щодо набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України, скасувати постанову про оголошення ОСОБА_5 в розшук у кримінальному провадженні 0004238 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р., виключити відомості по оголошення ОСОБА_5 в розшук за вказаним кримінальним провадженням.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Слідчий ВСУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 проти задоволення вказаної скарги заперечував, вказував на те, що порушень на які посилається в даній скарзі захисник не допущено, а тому підстав для задоволення скарги не існує.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як вбачається з матеріалів справи, пред`явлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення прокурором були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст.255, ч.3 ст.289 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому, скарга захисника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0004238 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України залишити без задоволення;

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1