Справа № 145/2259/18
Провадження №1-кп/145/14/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 07.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000139, відносно вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянином України, уродженцем м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , непрацюючим, раніше судимим :

02.03.2018 за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання на 2 роки із покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України;

01.11.2019 за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
02.03.2018 ОСОБА_5 , будучи засудженим Тиврівським районним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, не ставши на шлях виправлення, 06.06.2018 р. близько 12:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи на території лікувально-оздоровчого спортивного комплексу «Маяк», що розташований за адресою: с.Селище Тиврівського району Вінницької області, вул. Лісовій, 1, виявивши на одній з лавок жіночу сумку, оглянув її, після чого шляхом відкриття здійснив крадіжку виявленого в сумці мобільного телефону марки «LG X роwеr», вартість якого згідно висновку експерта №752 від 23.11.2018 складає 3316,33 грн, що перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належить ОСОБА_7 .

Після вчиненого ОСОБА_5 залишив місце злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3316,33 грн.

У судовому засіданні обвинувачений винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції.
ОСОБА_5 дав показання, що вдень 06 червня 2018 року він був на території спортивного комплексу «Маяк», в с.Селище Тиврівського району. Побачив на лавці жіночу сумку та викрав з неї мобільний телефон. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.06.2018 р. (а.с.127), відповідно до якого від ОСОБА_7 прийнято заяву про крадіжку мобільного телефону марки «LG X роwеr» у її дочки ОСОБА_6 ;

заявою ОСОБА_8 (а.с.128), відповідно до якої вона надала добровільну згоду працівникам Гніванського ВП на проведення огляду території ЛОСК "Маяк";

протоколом огляду місця події від 06.06.2018 (а.с.129-130), відповідно до якого проводився огляд території ЛОСК "Маяк";

постановою про визнання потерпілою ОСОБА_7 (а.с.111);

заявою ОСОБА_9 (а.с.145), відповідно до якої він добровільно видав мобільний телефон марки "LG", який у кінці липня 2018 року придбав у ОСОБА_10 ;

висновком судової товарознавчої експертизи №752 від 23.11.2018 (а.с.149-158), відповідно до якого вартість на момент вчинення злочину мобільного телефону марки «LG X роwеr» могла становити 3316,33 грн.;

постановою про визнання мобільного телефону марки «LG X роwеr» речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 26.11.2018 р. (159-160);

протоколом про проведення слідчого експерименту від 30.11.2018 р. із відеозаписом, (а.с.161-164), під час якого підозрюваний ОСОБА_5 показав, що відбулося 06.06.2018 на території ЛОСК « Маяк» за його участі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен нести відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вчинив крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_5 (раніше судимий, характеризується позитивно за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на його поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вимоги дотримання справедливості кримінального покарання, закріпленні у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного акту про цивільні та політичні права 1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 неможливо досягти без ізоляції від суспільства, і призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено до постановлення відносно нього вироку Тиврівським районним судом від 01.11.2019 року, суд призначає йому покарання за сукупністю злочинів, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 суд зараховує строк попереднього увязнення з 07.12.2018 по 24.01.2019 р., відповідно до вимог ч.5 ст.72 КПК України, з розрахунку один день попереднього увязнення за один день позбавлення волі, а також частину відбутого ним покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.11.2019 р.

Стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.11.2019 р. і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахуватиз 24.03.2020 р.
У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього увязнення з 07.12.2018 по 24.01.2019 р., з розрахунку день попереднього увязнення за день позбавлення волі, а також - частину відбутого ним покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.11.2019 року, з 04.08.2019 р. до 23.03.2020 р. включно.
Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон «LG X роwег», накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду від 21.11.2018 р.

Речові докази: мобільний телефон «LG X роwег», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, обвинуваченим ОСОБА_5 - з дня отримання копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_11