Справа № 173/3106/19
Номер провадження1-кп/173/70/2020
В И Р О К
іменем України

09 квітня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0001028 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.03.2013 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Новомосковського районного суду від 19.04.2010 року та остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі, звільнений 19.08.2016 року з Солонянської ВК за відбуттям строку покарання (за правилами обчислення строку погашення судимості не погашена і не знята у передбаченому законом порядку);
- 19.04.2019 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 14 грудня 2019 року близько 18 години 00 хвилин, знаходячись на 3-му провулку Дніпровському в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок інших осіб шляхом вчинення корисливого злочину, а саме викрадення грошей, які знаходились у будинку АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій ОСОБА_6 , через незачинені на запірний пристрій вхідні двері вказаного будинку, зайшов і тим самим проник всередину будинку та підійшов до вхідних дверей спальні, де знаходилась потерпіла ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій корисний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, шляхом відкривання міжкімнатних дверей спальної кімнати, де знаходилась потерпіла, ОСОБА_6 , пройшов до спальної кімнати, де передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправних дій, розуміючи свою фізичну перевагу перед потерпілою ОСОБА_6 , яка сиділа на ліжку, розташованому біля вікна, підійшов до неї та почав вимагати від потерпілої віддати грошові кошти, на що потерпіла відмовилась, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, відкрито, повторно, з метою незаконного збагачення застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вирвав з рук потерпілої дерев`яну трость та придавив цією тростю потерпілу ОСОБА_6 до ліжка та тримаючи її однією рукою у цьому положенні, відкрито заволодів гаманцем з грошовими коштами у сумі 280 гривень потерпілої, який лежав під подушкою, після чого, не зважаючи на крики потерпілої, з місця вчиненню кримінального правопорушення зник, обернувши вказане майно на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 193 від 17.12.2019 матеріальний збиток на суму 200 гривень, у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України визнав частково, в частині того, що душив ОСОБА_6 ціпком не визнав, але після допиту потерпілої вину визнав повністю та суду пояснив, що він ввечері 14 грудня 2019 року, через незачинені на запірний пристрій вхідні двері, зайшов всередину будинку АДРЕСА_3 та пройшов до спальної кімнати де знаходилась потерпіла, ОСОБА_6 , яка лежала на дивані. Він почав вимагати у неї гроші. Потерпіла впізнала його та вдарила його ціпком. Після того як вона вдарила його ціпком він вирвав у неї з рук ціпок, відштовхнув ним потерпілу на диван та тримаючи її ціпком забрав гаманець з грошима, після чого пішов звідти. У скоєному щиро кається.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно при вказаних обставинах ввечері 14 грудня 2019 року до неї в будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , через незачинені на запірний пристрій двері, проник якийсь чоловік. Вона в цей час знаходилась у кімнаті будинку, двері до якої підперла прасувальною дошкою. У кімнаті було вимкнене світло. Цей чоловік зміг відчинити двері та пройшов до кімнати. Він почав вимагати віддати йому грошові кошти, тоді вона зрозуміла що це ОСОБА_4 та скзала : "Сергію! В мене грошей немає", - витягла з гаманця чотири гривні, показала обвинуваченому та поклала гаманець біля подушки. Обвинувачений почав наближатися до неї та вона вдарила його ціпком. Після чого ОСОБА_4 вирвав у неї з рук дерев`яний ціпок та придавив її цим ціпком до ліжка. В цей час, тримаючи її однією рукою у цьому положенні, взяв гаманець, в якому знаходилось 280 гривень та пішов звідти. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення речей від 15.12.2019 року встановлено, що ході даної слідчої дії потерпіла ОСОБА_6 впізнала свій гаманець, який був викрадений у неї обвинуваченим.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу слідчого експерименту від 15.12.2019 за участю обвинуваченого встановлю, що в ході проведення даної слідчої дії обвинувачений вказав як та при яких обставинах він скоїв вказаний злочин.
При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.

Так із пояснень потерпілої наданих в судовому засіданні встановлені фактичні обставини скоєного відносно неї злочину.

Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що в ході проведення слідчих дій за участю потерпілої, вона впізнала свій гаманець та вказала на обвинуваченого як на особу котра скоїла відносно неї даний злочин.

Всі досліджені докази в судовому засіданні узгоджуються в цілому та вказують на винуватість обвинуваченого в скоєнні даного злочину.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується негативно, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, враховуючи його щире каяття та розкаяння, вважає можливим призначити мінімальний строк передбачений санкцією інкримінованої йому статті, а остаточне покарання, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року, необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання 14 грудня 2019 року.

Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні жіночий гаманець із шкірозамінника з імітацією шкіри крокодила марки «BALISA», який переданий на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.;

- светр чорного кольору (спеціальний пакет 4049469), слід папілярних ліній, (спеціальний пакет 7202474), пара господарських рукавичок чорного кольору, фрагменти тканини №1, №2, №3, які передані на зберігання до спеціальної кімнати зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП, після набрання вироком законної сили знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1