ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 954/369/20
Провадження № 11-сс/819/370/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Скаржника - ОСОБА_7

Адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000135 від 17.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28.05.2020 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 травня 2020 року клопотання старшого слідчого СВ Нововоронцовського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене начальником Нововоронцовського відділу Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000135 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, задоволено частково. Накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме об`єкт житлової нерухомості - 1/4 частину житлового будинку загальною площею 87,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження вказаного майна. Виконання ухвали покладено на СВ Нововоронцовського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення посилаючись на те, що матеріали кримінального провадження, долучені слідчим СВ до клопотання про арешт майна, вказують на достатність доказів наявності кримінального правопорушення, наявну шкоду, завдану неправомірними діями, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України, наявність права власності у ОСОБА_7 на житловий будинок, щодо якого заявлено клопотання про арешт майна. Задовольняючи клопотання слідчого СВ частково, слідчим суддею враховано принцип співмірності та накладено арешт на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням найменш обтяжливого способу арешту майна заборону відчуження житлового будинку, що відповідатиме меті кримінального судочинства, права ОСОБА_7 на майно та суспільним відносинам, які забезпечують виконання службовою особою своїх обов`язків відповідно до вимог чинного законодавства.

На ухвалу слідчого судді адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є безпідставною та неаргументованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя при винесенні ухвали порушив принцип рівності сторін та право на захист, розглянувши клопотання слідчого СВ у відсутності ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , не взяв до уваги клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушив права підозрюваного ОСОБА_7 на захист. Крім того, в апеляційній скарзі вказує, що КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Вимоги мотивує тим, що оскільки станом на сьогоднішній день відсутня обґрунтована підозра ОСОБА_7 , прокурором та слідчим не доведено необхідності застосування клопотання про накладення арешту, а слідчим суддею не враховано можливість розгляду справи без накладення арешту на майно ОСОБА_7 . Також, в апеляційній скарзі представник (адвокат) ОСОБА_8 посилається на те, що при накладенні арешту на майно повинно бути збережено принцип співрозмірності, а саме розмір суми можливого стягнення повинно бути співрозмірним вартості майна, на яке накладено арешт. Вказує, що слідчим суддею порушено принцип співрозмірності, посилаючись на те, що за інформаційною довідкою МПП «Агро-Експерт» вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 810 411 грн., вартість 1/4 частини вказаного домоволодіння (на яке накладено арешт) складає 202 602, 75 коп. Розмір ймовірних збитків складають 177393,81 грн., а тому вартість майна (на яке накладено арешт) більше, ніж сума ймовірних збитків. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28.05.2020 року, якою частково задоволено клопотання органу досудового слідства та накладено арешт на майно ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000135.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, думку адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

За правовим змістом ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За нормами ст. 16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб. Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України), розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено матеріали кримінального провадження №0000135 від 17.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України у справі № 954/369/20, долучені до клопотання докази, клопотання про арешт майна старшого слідчого СВ Нововоронцовського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 на майно ОСОБА_7 із забороною його відчуження, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №207040879, інформаційну довідку МПП «Агро-Експерт».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Абзацом другим цієї статті визначено, яке завдання арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 10 ст. 170 КПК України визначає предмети на які може бути накладено арешт, серед яких є і нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 207040879 ОСОБА_7 є власником житлового будинку загальною площею 87,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Колегія суддів, з наданих до суду матеріалів кримінального провадження, не вбачає жодних об`єктивних даних, які б підтверджували що нерухоме майно розміщене за адресою: АДРЕСА_1 зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети що були об`єктом кримінально-протиправних дій, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, з підстав на які посилається орган досудового розслідування, а тому висновок слідчого судді суду першої інстанції про накладення арешту на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження вказаного майна є передчасним, недоведеним та необґрунтованим.

Колегія суддів враховує позицію адвоката ОСОБА_8 , що при накладенні арешту на майно повинно бути збережено принцип співрозмірності, а саме розмір суми можливого стягнення повинно бути співрозмірним вартості майна, на яке накладено арешт.

Згідно інформаційної довідки МПП «Агро-Експерт» вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 810 411 грн., відповідно вартість 1/4 частини вказаного домоволодіння (на яке накладено арешт слідчим суддею) складає 202602,75 коп. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розмір ймовірних збитків складають 177393,81 грн., а тому вартість майна (на яке накладено арешт) більше, ніж сума ймовірних збитків, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у даному кримінальному провадженні ні слідчий, ні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно ОСОБА_7 , який має у власності об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

На підставі вищевикладеного, в сукупності з перевіреними доказами під час апеляційного розгляду та обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла переконання про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотного порушення вимог КПК України. За таких обставин, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого в рамках кримінального провадження № 0000135 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, оскільки воно внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України - за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28.05.2020 року, якою накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме об`єкт житлової нерухомості - 1/4 частину житлового будинку загальною площею 87,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження вказаного майна, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в клопотанні старшого слідчого СВ Нововоронцовського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000135 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, а саме накладенні арешту на майно ОСОБА_7 житловий будинок загальною площею 87,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження вказаного майна, відмовити.
Копію ухвали після її постановлення направити прокурору, слідчому, особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4