Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 532/2444/19
Провадження № 1-кп/553/296/2019
У Х В А Л А
Іменем України

09.12.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

розглянувши під час підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали, які надійшли до суду з прокуратури Полтавської області, - обвинувальний акт, складений старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження № 0000381 відносно ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України та ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Ленінського районного суду м. Полтави 05.12.2019 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, - на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 15.11.2019 року про зміну територіальної підсудності, для розгляду по суті.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження та зупинення провадження у справі не встановлено.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , який спливає 28.12.2019 року, посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зникли, обвинувачений підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, та усвідомлюючи невідворотність покарання, може здійснити спробу переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Представник потерпілого з приводу вирішення клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність існування на даний час ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, порушення норм кримінального процесуального законодавства при зверненні прокурора до суду з зазначеним клопотанням, в тому числі неврахування того факту, що нормами ст. 315 КПК України не передбачено вирішення під час підготовчого провадження питання щодо продовження застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора заперечували з огляду на його безпідставність, недоведеність та невідповідність вимогам кримінального процесуального законодавства.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно підзахисного з тримання під вартою на домашній арешт, в обґрунтування якого послалася на те, що сторона обвинувачення не довела реальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують тримання його під вартою, наголосила на тому, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від суду, не має можливості знищити чи спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, впливати на свідків, раніше не судимий та не збирається скоювати інші злочини, має сім`ю та міцні соціальні зв`язки за місцем проживання. З огляду на особу її підзахисного застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачені ОСОБА_7 , а також ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали клопотання, прокурор проти його задоволення заперечував, представник потерпілого поклався на розсуд суду.

При вирішенні клопотань прокурора та захисника колегія суддів враховує наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 продовжений ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.07.2019 року, від 10.09.2019 року та ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2019 року на строк до 28.12.2019 року включно.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було враховано дані про особу обвинуваченого, який має сім`ю та міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий. Разом з тим, взято до уваги ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та вагомість доказів, зібраних в ході досудового розслідування на підтвердження винуватості, доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність підстав для висновку, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими проживає в одному населеному пункті, з метою зміни їх показань на свою користь, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Разом з тим, колегія суддів враховує ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , ступінь участі у його вчиненні, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Аналізуючи підстави, наведені захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, суд враховує, що вони не спростовують факту існування ризиків, які стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тим паче, що існували на час обрання вказаного запобіжного заходу та їм надавалась відповідна правова оцінка, а тому, на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого, не можуть бути визнані достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту.

Колегія суддів враховує той факт, що з урахуванням конкретних обставин справи та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів є неможливим (в тому числі особистого зобов`язання та домашнього арешту, які не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, особистої поруки та застави, про що з відповідним клопотанням жодна особа до суду не звернулася).

Відтак колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

З огляду на вищенаведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, задля забезпечення оперативного, повного та об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про те , що відповідно до норми ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, у зв`язку з чим оскільки до ОСОБА_7 вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на час судового розгляду справи строком на 60 днів, а клопотання прокурора, відповідно, задовольнити частково.
Доводи ж сторони захисту щодо порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, на переконання суду, не заслуговують на увагу з огляду на положення ст. 314 КПК України, якою визначено

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, та відносно ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду на 15 год. 30 хв. 17 грудня 2019 року.
Справу розглядати у відкритому судовому засіданні.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з 18 год. 20 хв. 09 грудня 2019 року по 18 год. 20 хв. 06 лютого 2019 року включно.

У судове засідання викликати прокурора, захисників, представників потерпілого, обвинувачених, свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3