Справа № 372/1481/17
Провадження № 1-кп-7/20
В И Р О К
іменем України

20 лютого 2020 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000373 за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Титьків, Полонського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Українка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2017 року близько 22 години 00 хвилин в місті Українка Обухівського району Київської області ОСОБА_12 спільно із потерпілим ОСОБА_18 , знаходились за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_19 виник словесний конфлікт, під час якого останній в сторону ОСОБА_13 виражався брутальною лайкою та образливими словами.

Будучи присутнім під час словесного конфлікту, що виник між ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, втрутився в розмову останніх, після чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виник умисел на заподіяння ОСОБА_18 тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_13 за попередньою злочинною змовою групою осіб із ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи обуреними діями та словами ОСОБА_18 , на ґрунті раптово виниклих неприязних в ході сварки відносин, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, почали по черзі наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_18 .. Так, ОСОБА_13 наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_18 , від чого той впав на підлогу. В той же час, ОСОБА_12 умисно почав наносити лежачому на підлозі ОСОБА_18 удари кулаком правої руки в область голови і обличчя, а ОСОБА_13 наносив потерпілому удари правою та лівою ногою по тулубу ОСОБА_18 , від чого останній отримав тілесні ушкодження від яких настала смерть ОСОБА_18 .. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 69/17 від 07.04.2017 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_20 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді субдуральна гематома правої гемісфери у об`ємі до 100 мл, забій головного мозку в лобній, тім`яній та скроневій долі правої гемісфери, вогнищево-розповсюджені крововиливи у м`які покриви голови в правій та лівій лобно - скроневій області. В середній лобно тьмяній області голови; поодинокі садна у правій лобній області, правій зовнішній надбрівній ділянці, правій внутрішній надбрівній ділянці, правій щоці; поодинокі синці в лівій лобній ділянці, на спині в області лівої лопатки; група із семи саден на внутрішній поверхнею правого ліктьового суглобу; група із трьох саден в області лівої ключиці; ділянки осадження у лівій підлопатковій області спини, в правій бічній області грудної клітки; загалом у кількості щонайменше п`ятнадцяти (15).

Виявленні у потерпілого тілесні ушкодження мають морфологію таких, що виникли у період протягом 1 доби до моменту настання смерті, утворилися внаслідок травмучої дії у вигляді ударів типим/-ими/ твердим/-ими/ предметом/-ами з обмеженою травмучою поверхнею , садна в результаті тертя та/або ударів по дотичній, та належать: комплекс ушкоджень в області голови до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, інші окремо взяті тілесні ушкодження до легких тілесних ушкоджень. В подальшому, усвідомлюючи наслідки своїх діянь, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , винесли непритомне тіло ОСОБА_18 з приміщення квартири АДРЕСА_3 та поклали його на підлогу східцевої клітки на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_4 , де останній помер. Смерть ОСОБА_18 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину не визнав, показав, що він 27. 02. 2017 року в вечері перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_21 в м. Українка. Через деякий час до них приєднався його сусід ОСОБА_22 який вже був встані спяніння. Коли він зайшов до кімнати то почав нецензурно висловлюватися за що ОСОБА_13 вдарив його рукою декілька разів по лицю, від чого в останього пішла з носа кров, після чого він допоміг ОСОБА_23 вивести ОСОБА_24 на коридор. Вони посадили його на табурет в коридорі, де він курив. Через деякий час прийшли працівники поліції. При проведенні слідчого експерименту він вказав що також говорив правду. Вважає себе не виним, оскільки нічого не робив , а лише був свідком даної події, просить його виправдати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину не визнав, показав, що 27. 02. 2017 року ввечері до його кімнати зайшли в гості його знайомі ОСОБА_12 та ОСОБА_25 вони всі разом вживали спиртні напої у виді настойки «Глод». Коли вони разом пили то ОСОБА_26 образив його доньку, на що він вдарив його декілька разів по лицю, від чого в останього пішла з носа кров, після чого він разом з ОСОБА_12 вивели ОСОБА_27 на коридор.Коли їх затримали працівники поліції то вони їх напоїли, тому на слідчому експерименті він себе в присутності адвоката оговорив.
Вважає себе не виним, оскільки нічого не робив , а лише був свідком даної події, просить його виправдати.
Винуватість обвинувачених у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами свідків, допитаного в судовому засіданні експерта, письмовими і речовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_28 в судове засідання на неодноразові виклики не зявилася, причин неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи повідомлялася неодноразово.
Свідок ОСОБА_29 показала, що вона є сусідкою по кімнаті ОСОБА_13 , приблизно в лютому 2017 року коли вона спала до її кімнати постукали працівники поліції, які повідомили їй про те що сталося вбивство. Вона особисто нічого не чула та не бачила, коли вона напередодні прийшла додому то на коридорі нікого не бачила.
Свідок ОСОБА_30 показав, що вона є сусідкою по кімнаті ОСОБА_13 , приблизно в лютому 2017 року коли вона шла на роботу то виявила в коридорі мертвого чоловіка, та працівників поліці. Свого сусіда ОСОБА_13 вона знає приблизно п`ять років, як з сусідом вона не спілкувалася. Також вона знала покійного який був доброю людиною. Коли вона проходила то тіло покійного лежало на спині, на обличчі була в нього кров.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_13 , інколи його бачив в нетверезому стані. Про обставини події йому нічого не відомо. Коли він проходив по коридору біля покійного то на шиї останього бачив синці.
Свідок ОСОБА_32 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_13 , в той день коли все це трапилося в лютому 2017 року вона бачила як він разом з ОСОБА_12 піднімалися сходами в нетверезому станні. Через деякий час вона на коридорі чула шум. Потім до неї прийшли працівники поліції, від яких їй стало відомо про те що сталося. Покійного вона також знала, він постійно був в нетверезому стані та інколи «буйний», крім того в покійногго була епілепсія від якої він інколи падав на пол та бився. Покійного знайшли о 13 годині, а коли вона виходила на коридор о 7 ранку то його там не було.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_33 показав, що він як експерт проводив дослідження трупа ОСОБА_18 та робив відповідний висновок. В якому він вказав всі наявні тілесні ушкодження та причини смерті. Також експерт повідомив що покійний не міг отримати наявні в нього тілесні ушкодження при падінні з власного росту, або при приступі епілепсії. Такі тілесні ушкодження можливо отримати лише від ударів ногами та руками. Наявний висновок експерта він підтримує.
Винуватість обвинувачених у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 28.02.2017 року, де зафіксовано зовнішній вигляд трупу потерпілого (т.3 а.с.69-80);
- протоколом огляду місця події від 28.02.2017 року, де зафіксовано місце вчинення злочину, а саме кімната АДРЕСА_5 , з виявленими слідами крові на речах та взутті обвинуваченого ОСОБА_13 (т.3 а.с.81-96);
- висновкоами експерта № 69 від 07.04.2017 року та №69/1 від 14.04.2017 року, якими підтверджується, що на тілі трупа ОСОБА_18 , 1970 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді субдуральна гематома правої гемісфери у об`ємі до 100 мл, забій головного мозку в лобній, тім`яній та скроневій долі правої гемісфери, вогнищево-розповсюджені крововиливи у м`які покриви голови в правій та лівій лобно - скроневій області. В середній лобно тьмяній області голови; поодинокі садна у правій лобній області, правій зовнішній надбрівній ділянці, правій внутрішній надбрівній ділянці, правій щоці; поодинокі синці в лівій лобній ділянці, на спині в області лівої лопатки; група із семи саден на внутрішній поверхнею правого ліктьового суглобу; група із трьох саден в області лівої ключиці; ділянки осадження у лівій підлопатковій області спини, в правій бічній області грудної клітки; загалом у кількості щонайменше п`ятнадцяти (15).

Виявленні у потерпілого тілесні ушкодження мають морфологію таких, що виникли у період протягом 1 доби до моменту настання смерті, утворилися внаслідок травмучої дії у вигляді ударів типим/-ими/ твердим/-ими/ предметом/-ами з обмеженою травмучою поверхнею , садна в результаті тертя та/або ударів по дотичній, та належать: комплекс ушкоджень в області голови до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, інші окремо взяті тілесні ушкодження до легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_18 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку (т.3 а.с.99-104, 186-189);
- протоколом медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_12 №46 від 28.02.2017 року, за результатами дослідження останій перебуває в стані спяніння з результатом 3,7 проміле (т.3 а.с.109);
- протоколом медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_13 №45 від 28.02.2017 року, за результатами дослідження останій перебуває в стані спяніння з результатом 3,9 проміле (т.3 а.с.116);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.03.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_12 , яким в присутності захисника ОСОБА_14 підтвердив обставини при яких він разом з ОСОБА_34 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_18 та яким чином вони вивели останього на коридор, вказав місце та орієнтовний час вчинення злочину, а також відтвореним в судовому засіданні під час огляду речових доказів відеозаписом слідчого експерименту за його участі, яким зафіксовано обставини наневедені в деталях ОСОБА_12 його участі в скоєному злочині (т.3 а.с.132-136);
- висновком експерта № 74 від 25.04.2017 року, згідно якого виявлені на матраці та одіялу кров належить потерпілому ОСОБА_18 (т.3 а.с.141-142);
- висновком експерта № 76 від 26.04.2017 року, згідно якого виявлені на одягу вилученого у ОСОБА_13 кров належить потерпілому ОСОБА_18 (т.3 а.с.143-144);
- висновком експерта № 78 від 26.04.2017 року, згідно якого виявлені на одягу вилученого у ОСОБА_12 кров належить потерпілому ОСОБА_18 (т.3 а.с.145-146);
- висновком експерта № 79 від 26.04.2017 року, згідно якого виявлені на кросовках вилучених у ОСОБА_13 кров належить потерпілому ОСОБА_18 (т.3 а.с.147-148);
- висновком експерта № 77 від 26.04.2017 року, згідно якого виявлені на тапках-шльопках вилучених у ОСОБА_13 кров належить потерпілому ОСОБА_18 (т.3 а.с.149-150);
- висновком експерта № 75 від 26.04.12.2017 року, згідно якого виявлені на фрагменту ковра вилученого при огляді місця події з кімнати ОСОБА_13 кров належить потерпілому ОСОБА_18 (т.3 а.с.151-152);
- висновками експерта № 1160/д від 16.03.2017, згідно якого виявлені на місці злочину сліди пальців рук належать ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (т.3 а.с.155-175);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_13 , яким в присутності захисника ОСОБА_35 підтвердив обставини при яких він разом з ОСОБА_12 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_18 та яким чином вони вивели останього на коридор, вказав місце та орієнтовний час вчинення злочину, а також відтвореним в судовому засіданні під час огляду речових доказів відеозаписом слідчого експерименту за його участі, яким зафіксовано обставини наневедені в деталях ОСОБА_13 його участі в скоєному злочині (т.3 а.с.176-181);
- висновком судово-психіатрічного експерта № 224 від 26.04.2017 року, згідно якого за результатами поведеної у справі судової психіатричної експертизи встановлено те, що ОСОБА_13 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічні захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час скоєння інкримінованих йому діянь перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, страждає на хронічний алкоголізм, протипоказань до такого лікування в нього не виявлено (т.3 а.с.193-195);
- висновком судово-психіатрічного експерта № 225 від 26.04.2017 року, згідно якого за результатами поведеної у справі судової психіатричної експертизи встановлено те, що ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічні захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час скоєння інкримінованих йому діянь перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, страждає на хронічний алкоголізм, протипоказань до такого лікування в нього не виявлено (т.3 а.с.196-198);
Суд вважає, що дії ОСОБА_12 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному нанесені тяжких тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб, що спричинило смерть потерпілому.

Суд вважає, що дії ОСОБА_13 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному нанесені тяжких тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб, що спричинило смерть потерпілому.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Під час судового розгляду обвинувачені заперечили наявність у них мотиву і умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які б заподіяли смерть потерпілого, при цьому визнавали, що саме вони заподіяли ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, про що вони підтвердили на переглянутому в судовому засіданні проведенному з ними слідчому експерименті, однак при судовому розгяді вони вказували на неправдивість своїх показів на досудовму слідстві. Заперечення проти обвинувачення суд вважає непереконливими, протирічливими, такими, що не ґрунтуються на поданих суду доказах, які мають на меті уникнути відповідальності за скоєння злочину.

Захисна позиція обвинувачених жодними доказами не спростована. Також слід прийняти до уваги, що злочин скоєно за місцем проживання одного з обвинувачених, прощо обидва обвинувачених не заперечують.
За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також винність у їх умисному заподіянні саме обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Стаття 370 КПК України вимагає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Беручи до уваги наведені вище процесуальні норми, суд вважає, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом».
Загальні критерії доведення поза розумним сумнівом у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини сформульовані ним у п. 54 Рішення від 06.12.2007 року у справі «Козинець проти України» та п. 43 Рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», та зводяться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. В інших рішеннях (зокрема, рішення у справі «Сергій Савенко проти України» від 24.10.2014 року, рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства») Європейський суд з прав людини зауважує, що таке доведення може випливати із співіснування достатньо сильних, чітких і таких, що підтверджують один одного, умовиводів або аналогічних неспростовних презумпцій факту.
При оцінці доказів суд також застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», визначений п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».
Разом з тим суд зауважує, що конкретних правил формулювання таких умовиводів та неспростовних презумпцій факту ані в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, ані в чинному законодавстві України не встановлено, однак критерій доказування поза розумним сумнівом втілений у загальному правилі оцінки доказів, яке сформульоване у статті 94 КПК України.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особи винуватих та їх відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_12 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_13 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_13 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які раніше не судимі, мають постійне місце проживання, не працюють, не мають сім`ї, джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, враховуючи ставлення до скоєного, а саме відсутність каяття та критичної оцінки скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинувачених від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки їх виправлення неможливе без відбування покарання.
Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід ОСОБА_13 у виді тримання під вартою слід залишити без змін, оскільки ризики, які приймались до уваги судом при його обранні, не зменшились і не відпали, клопотань про зміну запобіжного заходу ніким не заявлялось.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 у виді домашнього арешту закінчився та про його продовження або зміни виду запобіжного заходу жодним учасником процесу у встановленому законом порядку не заявлялись.
Речові докази сорочка темно-синього кольору, куртка чорного кольору, кепка, змиви з рук ОСОБА_18 , кофта чорного кольору, кофта в світло-темну смужку, кофта сірого кольору, джинси синього кольору, ковдра сіро-коричневого кольору рушник з РБК, сім пляшок «глоду», частина покривала зеленого кольору, чоловічі кросівки,шльопанці білого кольору, зрізи з тканини матрацу, та килиму з підлоги, недопалки цигарок, зразки слини ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , що поміщені до спец пакетів та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, слід знищити; два ДВД диски записами слідчого експерименту з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати слід стягнути із обвинувачених в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статтею 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
Час відбуття покарання ОСОБА_12 вираховувати з дня затримання в порядку приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2017 року по 06 березня 2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту взяття під варту, тобто з 28 лютого 2017 року по день набрання чинності змін в дану норму закону - 21 червня 2017 року, а з 21 червня 2017 року по 06 березня 2018 року з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статтею 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_13 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Час відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 28 лютого 2017 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2017 року по 06 березня 2018 року та з 09 жовтня 2018 року по 20 лютого 2020 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту взяття під варту, тобто з 28 лютого 2017 року по день набрання чинності змін в дану норму закону - 21 червня 2017 року, а з 21 червня 2017 року по 06 березня 2018 року та з 09 жовтня 2019 року по день набрання вироком законної сили з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4233 гривні 92 копійок.
Речові докази сорочка темно-синього кольору, куртка чорного кольору, кепка, змиви з рук ОСОБА_18 , кофта чорного кольору, кофта в світло-темну смужку, кофта сірого кольору, джинси синього кольору, ковдра сіро-коричневого кольору рушник з РБК, сім пляшок «глоду», частина покривала зеленого кольору, чоловічі кросівки,шльопанці білого кольору, зрізи з тканини матрацу, та килиму з підлоги, недопалки цигарок, зразки слини ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , що поміщені до спец пакетів та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області - знищити; два ДВД диски записами слідчого експерименту з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1