Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/259/2020 Справа № 641/7017/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001392 від 28 травня 2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм у ПП «Харківторгсервіс», не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 25.05.2019 в період часу з 22:00 до 22:30, знаходячись на вулиці неподалік від продуктового магазину розташованого навпроти під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_4 , та використовуючи малозначний привід, реалізовуючи умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_4 один удар по голові скляною пляшкою, яку тримав в правій руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної ділянки голови, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, направився в бік будинку АДРЕСА_3 вказаного будинку взяв предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме биту. Так, приблизно о 22:45 знаходячись на вулиці поруч із входом до прибудови будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати умисел направлений на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, використовуючи малозначний привід, тримаючи биту обома руками замахнувся та наніс ОСОБА_4 зверху до низу два удари по лівій руці, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки, що за ступенем тяжкості відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня).

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно 25.05.2019, в період часу з 22:00 до 22:30, перебуваючи на вулиці неподалік від продуктового магазину розташованого навпроти під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_4 , та за малозначним приводом, наніс останньому один удар по голові скляною пляшкою, яку тримав в правій руці. Після чого, він, пішов до будинку АДРЕСА_3 взяв биту, та пішов до прибудови будинку АДРЕСА_2 , де наніс ОСОБА_4 два удари битою по лівій руці.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що дійсно, ОСОБА_5 25.05.2019 в період часу з 22:00 до 22:30, перебуваючи на вулиці неподалік від продуктового магазину розташованого навпроти під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_5 , який під приводом виниклого між ними малозначного конфлікту, наніс останньому один удар по голові скляною пляшкою. Після чого, ОСОБА_5 зник, а він пішов у бік свого будинку. Приблизно о 22:45, він проходив по вулиці поруч із входом до прибудови будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , вийшовши до нього на вулицю, продовжив свої дії та почав наносити йому удари битою, завдавши два удари по лівій руці, якою він закривав голову.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання по справі відсутні.

Суд також враховує досудову доповідь, яка надана Слобідським районним відділом ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої виправлення ОСОБА_5 можливо без відбування покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення (злочини) середньої тяжкості та тяжкий злочин, те, що обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні та наявна обставина, яка пом`якшує його покарання, вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення вперше, а також те, що ОСОБА_5 займається суспільно-корисною працею, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_5 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Суд вважає необхідним, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1