Справа № 344/4895/18
Провадження № 11-кп/4808/7/20
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 (захисник за призначенням) та ОСОБА_7 , що діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні перебуває одна малолітня дитина, непрацюючого, раніше судимого, остання судимість вироком Івано-Франківського міського суду від 23.02.2018 року засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

за участю:секретаря с/з ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст вироку суду першої інстанції та встановлені обставини.

1.1. Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.186 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі,

- за ч .2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначено ОСОБА_8 - 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Зараховано в строк призначеного ОСОБА_8 покарання відбуте ним за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 23.02.2018 року.

Строк відбування покарання обчислювати з 07.03.2018 року - з моменту фактичного перебування в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Запобіжний захід засудженому у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 1001 (одну тисячу одну) гривень за проведення судово-хімічної експертизи.

Вирішено питання речових доказів.

1.2. Згідно вироку суду, ОСОБА_8 маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові корисливі умисні злочини.

Так, 19.01.2018, приблизно о 14 год. 54 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_2 , побачив на виставкових стелажах чоловічі парасолі, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме п`яти парасоль. Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_8 , перебуваючи біля виставкової вітрини, на якій знаходились парасолі, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із вітрини дві парасолі чоловічі (автоматичні) кольорові в чохлі, вартістю 155 гривень кожна. Після чого, ОСОБА_8 , викрадені парасолі заховав під верхній одяг та не оплативши їх вартість, покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, чим завдав фізичній особі - підприємцю ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 310 гривень. Того ж дня, приблизно о 15 год. 42 хв., ОСОБА_8 , керуючись єдиним неправомірним умислом, спрямованим на таємне викрадення п`яти парасоль, із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , повернувся у приміщення вказаного магазину, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із вітрини три парасолі чоловічі (автоматичні) кольорові в чохлі, вартістю 155 гривень кожна. Після чого, ОСОБА_8 , викрадені парасолі заховав під верхній одяг та не оплативши їх вартість, покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, чим завдав фізичній особі - підприємцю ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 465 гривень. Всього, ОСОБА_8 , своїми діями завдав фізичній особі - підприємцю ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 775 гривень.

Крім того, 22.01.2018, близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_8 , зайшов до торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_12 . Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_8 побачив виставкові стелажі на яких знаходились алкогольні напої іноземного виробництва, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою власного збагачення, підійшов до одного із торгових стелажів із алкогольними напоями, звідки викрав пляшку шотландського віскі марки «Johnne Walker Black Label» ємкістю 0,5 л, вартістю 438,55 гривень, яку заховав під внутрішню сторону своєї куртки. ОСОБА_8 , із викраденим майном, пройшов касовий прилавок та не оплативши викрадений ним товар направлявся до виходу із вказаного приміщення. В цей час, неправомірні дії ОСОБА_8 були помічені бухгалтером магазину ОСОБА_13 , яка в усній формі висловила вимогу зупинитись та припинити свої протиправні дії. Після цього, ОСОБА_8 , не маючи на меті повертати незаконно здобуте майно та усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним, продовжив свої протиправні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, йдучи через вхідні двері магазину та намагаючись покинути місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_8 свої протиправні дії не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий, на сходовій клітці, яка знаходиться біля вхідних дверей, відвідувачами магазину ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Також, 05.03.2018, приблизно о 18 год. 08 хв., ОСОБА_8 , зайшов до торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 146д. Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_8 побачив на виставкових стелажах жіночу сумочку марки "La Fleur", після чого в нього виник умисел на її таємне викрадення. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 приблизно о 18 год. 36 хв., перебуваючи біля виставкової вітрини, на якій знаходяться жіночі сумочки, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із вітрини жіночу сумочку чорного кольору марки "La Fleur" вартістю 450 гривень, яку заховав під внутрішню сторону своєї куртки. Неправомірні дії ОСОБА_8 були помічені продавцем ОСОБА_16 , яка попросила його припинити свої протиправні дії та повернути викрадений товар. Після цього, ОСОБА_8 , не маючи на меті повертати незаконно здобуте майно та усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним, продовжив свої протиправні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, направившись до вхідних дверей магазин намагаючись тим самим із викраденим майном покинути місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_8 свої протиправні дії не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий, за вхідними дверима магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а також закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.

В засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому ч.2 ст.185 КК України визнавав, однак заперечував в частині кваліфікації злочинів за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

2. Зміст апеляційних скарги.

2.1.В апеляційній скарзі, захисник за призначенням ОСОБА_6 стверджує, що:

- за епізодами злочинів: 19.01.2018 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » п`яти парасоль (дві з яких в подальшому було повернуто власнику), 22.01.2018 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » пляшки алкоголю, та 05.03.2018 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » жіночої сумочки, суд неправильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, оскільки такі на думку захисника повинні кваліфікуватися за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки дії ОСОБА_8 були спрямовані саме на таємне викрадення майна з вказаних магазинів;

- судом не враховано, що обвинувачений має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_17 , та неповнолітню дочку ОСОБА_18 , щиро розкаявся, вину у скоєному визнав, розповів суду про таємне викрадення вказаних речей, цілком усвідомив небезпеку вчиненого ним, та просив його суворо не карати.

У зв`язку, з цим вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій,захисник за призначення ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просила змінити з ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляд 6 місяців арешту.

2.2. Адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує на те, що :

- дії обвинуваченого за епізодами злочинів 22.01.2018 року та 05.03.2018 року невірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, оскільки в обох випадках після викрадення майна обвинувачений був викритий працівниками відповідних магазинів, а відтак він одразу віддав товар, тобто припинив свої протиправні дії, та намагався втекти з місця злочину без викраденого. Вказані обставини підтверджуються відповідними відеозаписами з камер спостереження, однак дані речові докази не були належним чином оцінені судом;

- судом не враховано, що загальна вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_8 складає 1663 грн. та відсутня при цьому завдана шкода, що може бути враховано судом як пом`якшуюча обставина. Проте, така обставина жодним чином не відображена у вироку суду.

З цих підстав, вирок суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 просив змінити, та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 за епізодами злочинів 22.01.2018 року та 05.03.2018 року на ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити більш м`яке покарання. Також захисник просив провести судове слідство під час якого дослідити відеозаписи з камер спостереження щодо епізодів злочинів 22.01.2018 року та 05.03.2018 року.

3. Правові позиції сторін.

3.1. В засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримали просили про її задоволення.

3.2. Прокурор доводи апеляційної скарг заперечив, вирок суду першої інстанції вважав законним та обґрунтованим, просив залишити його без зміни.

4. Мотиви суду апеляційної інстанції.

4.1. Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати їм відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

4.2.На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає в повній мірі, з огляду на таке.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за епізодом злочину вчиненого 19.01.2018 року при викладених у вироку обставинах ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та ніким з учасників провадження не оспорюються.

В той же час захисники, що діють в інтересах обвинуваченого не погоджувались щодо засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України (за епізодами злочинів вчиненими 22.01.2018 року та 05.03.2018 року).

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 22.01.2018 року близько 16 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_8 зайшов до торгового магазину «GOOD FOOD», який знаходиться за адресою: вул. Бельведерська, 40/5, в м. Івано-Франківськ, де з виставкових стелажів викрав пляшку алкоголю, а саме: шотландське віскі марки «Johnne Walker Black Label» ємкістю 0,5 л, вартістю 438,55 гривень, яку заховав під внутрішню сторону своєї куртки. В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 стверджував, що ОСОБА_8 після викрадення майна був викритий працівником відповідного магазину, а відтак він одразу віддав товар, тобто припинив свої протиправні дії, та намагався втекти з місця злочину без викраденого.

З переглянутого відеозапису чітко видно, як ОСОБА_8 намагається покинути приміщення магазину, при цьому оглядаючись по сторонах ОСОБА_8 вже розумів, що його дії були помічені працівником магазину. На відео повністю зафіксована траєкторія руху ОСОБА_8 , а також те, що він був затриманий іншими відвідувачами закладу відразу ж межами приміщення магазину, на сходовій клітці.

Згідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку та грабіж необхідно вважати закінченими з моменту, коли вина особа вилучила майно та мала реальну можливість розпорядитися та користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення злочину.

За таких обставин, за цим епізодом суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 як закінчений замах на грабіж, оскільки, як вбачається зі встановлених обставин справи, ОСОБА_8 від початку заволодіння майном і до його затримання постійно знаходився у полі зору працівника магазину, яка побігла до вхідних верей слідом за ним, де він був затриманий відвідувачами магазину. Тому, обвинувачений ОСОБА_8 не мав реальної можливості розпорядитися або користуватися викраденим майном.

Щодо епізоду злочину вчиненого 05.03.018 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 146д., то з переглянутого відеозапису, видно, як ОСОБА_8 реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення жіночої сумочки, яку сховав у внутрішню сторону своєї куртки, направився до виходу магазину. Однак в кінці стелажа з товарами, неподалік від касового апарату, був помічений працівником ОСОБА_19 , яка намагалась припинити протиправні дії обвинуваченого, та попросила його повернути товар. При цьому ОСОБА_8 двічі відштовхнувши працівницю від себе намагався покинути приміщення магазину з викраденим товаром. Однак, під час штовханини, викрадений ним товар впав на підлогу, а обвинувачений продовжив втікати з магазину. Отже, ОСОБА_8 свої протиправні дії не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий, за вхідними дверима магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказані факти, цілком зафіксовані на відеозаписі, що міститься в матеріалах провадження. Жодних сумнівів, суперечностей, чи неточностей він не містить.

Отже, за епізодом злочину вчиненого 05.03.2018 року дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, за яке його засуджено за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, показаннями потерпілих, свідків, логічно пов`язаними між собою, ретельно дослідженими в судовому засіданні, та яким дана належна правова оцінка, про що зазначено у вироку суду.

4.3. Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості ,врахував конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставин, що пом`якшують покарання, та призначив таке покарання яке, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України є необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

4.4. Доводи захисника ОСОБА_7 щодо відсутності завданої обвинуваченим шкоди, повернення ним майна та можливості врахування даної обставини як пом`якшуючої, при призначенні покарання, є неспроможними. Оскільки викрадене ОСОБА_8 майно було вилучене працівниками відповідних магазинів під час вчинення обвинуваченим злочинів. За таких обставин, повернення викраденого майна не можна розцінювати як добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди, чи визначати як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки таке повернення відбулося не за волею обвинуваченого, а внаслідок активних дій працівників відповідних магазинів, спрямованих на припинення злочинів.

5. Висновки апеляційного суду.

Доводи апеляційних скарг захисників, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 370, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 (захисник за призначенням) та ОСОБА_7 , що діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5