У Х В А Л А Справа № 932/15998/19

Провадження № 1-кс/932/9792/19

03 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщені суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2019 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 , звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27 вересня 2019 року про відмову у задоволенні її клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у вигляді допиту, як свідків, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Скаргу обґрунтовує наступним чином. СВ УСБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000875, що відкрито 19.11.2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 366 КК України. ОСОБА_3 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а вона здійснює його захист. 26.09.2019 року вона подала до УСБ України у Дніпропетровській області клопотання по цьому кримінальному провадженню про допит, як свідків, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 18.10.2019 року вона отримала від слідчого копію його постанови від 27.09.2019 року, якою у задоволенні її клопотання відмовлено. Постанова слідчого є незаконною, оскільки не вмотивована, не ґрунтується на законі, та є перешкодою для збору стороною захисту доказів відсутності вини ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині. З посиланням на Конституцію України, практику ЄСПЛ, звернулась до слідчого судді із цією скаргою.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 24.10.2019 року скаргу передано у провадження слідчого судді ОСОБА_8 .

Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 23.01.2020 року, у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_8 від здійснення правосуддя, скаргу передано у моє провадження.

Адвокат ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги, однак у судове засідання не з`явилась. 31 січня 2020 року до суду, засобами електронної пошти, надійшла письмова заява адвоката ОСОБА_2 про розгляд скарги у її відсутність. У заяві вимоги скарги вона підтримала та прохала задовольнити. Зазначила, що на цей час кримінальне провадження перебуває на розгляді Петриківського районного суду Дніпропетровської області.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду витяг з ЄРДР під № 0000875, згідно із яким кримінальне провадження направлено до суду із обвинувальним актом. З підстав, передбачених ч. 3 ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто за відсутності слідчого та прокурора, та прийнято рішення.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБ України у Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000875, що відкрито 19.11.2016 року за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України. ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні мав статус підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 26.09.2019 року захисниця ОСОБА_2 подала до СВ УСБ України у Дніпропетровській області клопотання про допит у межах кримінального провадження № 0000875, як свідків, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Постановою слідчого СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.09.2019 року у задоволенні цього клопотання відмовлено. Як вбачається із витягу з ЄРДР під № № 0000875, кримінальне провадження направлено до суду із обвинувальним актом, в тому числі із обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , якому інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до норми, що міститься у ст. 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Згідно із вимогами п.п 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Статтею 303 КПК України передбачено право учасників кримінального провадження на подання слідчому судді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Таким чином, повноваження слідчого судді на розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого розповсюджуються тільки на стадію досудового розслідування і завершуються із його закінченням, яким є передання обвинувального акту до суду.

І стороною захисту, і стороною обвинувачення повідомлено слідчого суддю про те, що на цей час триває вже судове провадження по кримінальному провадженню № 0000875, внаслідок направлення обвинувального акту до суду.

Через те, що можливі рішення слідчого судді за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого визначені у ч. 2 ст. 307 КПК України, і серед цього переліку немає ухвали про закриття провадження за скаргою з підстави завершення досудового розслідування та початку судового провадження, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги, за відсутності у мене, як слідчого судді, на цей час компетенції з її розгляду. До цього висновку приходжу й ґрунтуючись на чисельній практиці ЄСПЛ, яким вказано, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції, передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 91, 220, 303, 304, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1