КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

10 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року, у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено по 16 травня 2020 року, яку утримувати в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що в ході розгляду клопотання, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачена ОСОБА_5 , яка не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, остання в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, з метою уникнути покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих і свідків.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду, при вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу судом враховано вік підозрюваної, сімейний стан, стан її здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, як зазначає апелянт, вручене обвинуваченій ОСОБА_5 та йому, як захиснику клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки до клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 не було долучено жодного документа, яким прокурор обґрунтовує клопотання.

Крім того, як звертає увагу апелянт, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вона раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалась, має на утриманні матір пенсіонерку, має постійне місце проживання в м. Києві, що у своїй сукупності свідчить про те, що існування жодного ризику, що вона буде переховуватись від суду не існує.

Також, як вказує апелянт, ОСОБА_5 не може і жодним чином вплинути на потерпілих та свідків.

На думку апелянта, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відсутні будь-які доки існування ризиків про які йшлось у клопотанні прокурора.

Поміж іншого, як зазначає апелянт, суд під час вирішення питання про продовження терміну тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 не провів об`єктивного та всебічного розгляду клопотання на підставі доказів наданих їй сторонами, а без будь-якої перевірки викладених у клопотанні фактів встав на бік сторони обвинувачення, визнавши встановленими та доведеними всі обставини, на які посилались останні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року про продовження обвинуваченійзапобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
З огляду на це, посилання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою,є незаконною та необґрунтованою з наведених в апеляційній скарзі підстав, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року, оскільки суд апеляційної інстанції вважає її законною та обґрунтованою.
Всупереч доводам апеляційної інстанції, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про її особу та навів мотиви, з яких прийняв оскаржуване судове рішення.
Крім того, незважаючи на обставини, якими захисник обґрунтовує можливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у тому числі посилання на те, що обвинувачена раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалась, має на утриманні матір пенсіонерку, має постійне місце проживання в м. Києві, що свідчить про те, що існування жодного ризику про те, що вона буде переховуватись від суду не існує, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 інших більш мяких запобіжних заходів.

У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року, відповідно до якої суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 16 травня 2020 року, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1829/2020
Категорія: ч. 3 ст. 286 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8
Доповідач - суддя ОСОБА_1