Справа №: 941/1760/19
Провадження № 1-в/941/350/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

та заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове Кіровоградської області клопотання заявника ОСОБА_4 про зняття арешту з майна по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України;-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 року до Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання заявника ОСОБА_4 про зняття арешту з майна по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Заявник ОСОБА_4 своє клопотання мотивував тим, що 29 липня 2008 року Петрівським районним судом Кіровоградської області було розглянуто кримінальну справу по обвинуваченню його у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України та винесено вирок по вказаній справі. Під час досудового розслідування вказаної кримінальної справи, слідчим прокуратури Петрівського району ОСОБА_5 було вжито заходи, щодо забезпечення виконання вироку, а саме постановами від 27 травня 2008 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось, яке зареєстровано за ним. Однак, як вбачається з вищевказаного вироку, при призначенні йому покарання, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, питання щодо зняття арешту із належного йому майна під час постановлення вироку не вирішувалось, що на даний час є перешкодою для вільного розпорядження об`єктами права власності, тому він вимушений звернутись до суду із даним клопотанням.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав своє клопотання в повному обсязі.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання заявника підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2008 ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України його звільнено від призначеного судом покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації. Та призначено додаткове покарання у виді позбавлення права займатися господарською діяльністю строком на 1 рік.

Також вказаним вироком з ОСОБА_4 стягнуто на користь СВК «Росія» 2272 гривні заподіяних збитків.

Під час досудового розслідування вказаної кримінальної справи, слідчим прокуратури Петрівського району ОСОБА_5 було вжито заходи, щодо забезпечення виконання вироку, зокрема постановою від 27 травня 2008 року накладено арешт на рухоме майно, де б воно не знаходилось, яке зареєстровано за ОСОБА_4 та постановою від 27 травня 2008 року накладено арешт на нерухоме майно, де б воно не знаходилось, яке зареєстровано за заявником.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК від 13.04.2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, зняття арешту з вищевказаного належного ОСОБА_4 майна має бути здійснено на підставі ст.126 та ст.324 КПК України від 28.12.1960 року в редакції від 15.04.2008 року.

Як вбачається зі ст. 126 КПК України (в редакції від 15.04.2008 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

В період судового розгляду вищевказаної кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , до постановлення вироку, за наявністю потреби, арешт на належне йому майно не було знято.

На підставі п.8 ч.1 ст.324 КПК України (в редакції від 15.04.2008 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Однак, як вбачається з вироку від 29 липня 2008 року при призначенні ОСОБА_4 покарання, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, питання щодо зняття арешту із належного йому майна під час постановлення вироку не вирішувалось.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.126, п.8 ч.1 ст.324 КПК України від 28.12.1960 року в редакції від 15.04.2008 року,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту з майна у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України - задовольнити.

Зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, яке зареєстроване за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Білятичі Сарненського району Рівненської області, мешканцем АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_1