КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене у ході проведення обшуку 14 січня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- системний блок, чорного кольору на якому міститься надпис «HYPER», який упакований в поліетиленовий пакет чорного кольору та обклеєний аркушем білого паперу із підписами понятих та слідчого;
- комп`ютерну мишку, яка під час проведення обшуку була під`єднана до системного блоку чорного кольору на якому міститься надпис «HYPER». Вказаний пристрій упаковано в спеціальний пакет сірого кольору №02691733;
- флеш-накопичувач, синього кольору, із надписом з однієї сторони «Secure Token-337K», та надписом з іншої сторони «Фореве БС Печатка»;
- флеш-накопичувач, синього кольору, із надписом з однієї сторони «Secure Token-337K», та надписом з іншої сторони « Фореве БС Директор»;
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Так, апелянт зазначає, що арештоване майно не має ніякого доказового значення у кримінальному провадженні, не має ніякого відношення до кримінального правопорушення, у зв`язку з чим не відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Також, представник просить врахувати, що ОСОБА_7 не перебуває у процесуальному статусі підозрюваного.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді посилаючись на ті обставини, що повний текст постановленого судом рішення він отримав 05 лютого 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що повний текст постановленого судом рішення апелянт отримав 05 лютого 2020 року, колегія суддів погоджується з доводами останнього про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.

Разом з тим, дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності ухвали слідчого судді, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Так, слідчим управлінням фінансових розслідувань головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2019 за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України.

У ході досудового розслідування, встановлено, що на території Київської області діє група осіб, у складі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та пов`язаними з ними особи, які будучи засновниками/службовими особами ряду підприємств, протягом 2018-2019 років здійснили документальне оформлення ТМЦ/послуг, без фактичного його придбання, з метою надання неправомірної вигоди третім особам по формуванню штучного податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток, а також обготівкуванню грошових коштів та таким чином сприяли в ухиленні СГ-реального сектору економіки від сплати податків в особливо великих розмірах.
Зокрема у ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2018-2019 років ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ті інші особи, використовуючи реквізити підприємств, що мають ознаки фіктивності ТОВ "Класик-М", ТОВ "Рона-СВ", ТОВ "Фореве БС", ТОВ "Маравтотранс", ПП "Стимул С.П.", ТОВ "Марко ПР" , ПП "Профіт ОП", ТОВ "Стиль Б", ТОВ "Профіт РН", ТОВ "КП Шихан", ПП "Статус Трейд ЛП", ТОВ "Рінекс", ТОВ «Фортуна НР» сприяли в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах службовим особам ТОВ "Коростишівська паперова фабрика", ТОВ "Пас-транс", ТОВ "Хеппі Мілк Плюс", ТОВ "Дізтранс", ТОВ "Логістик Лайн", ТОВ "АПК-Логістика", ТОВ "Віп-Юніка" , ТЗОВ "Техенергосервіс", СФГ ОСОБА_14 на суму понад 7 500 тис. грн., що являється особливо великим розміром.
Так, підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до якого оперативним підрозділом встановлено, що ОСОБА_9 - організатор, являється засновником, директором та головним бухгалтером підприємств: ТОВ "Класик-М" (, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві) та ТОВ "Рона-СВ" (, ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві).
ОСОБА_8 - організатор, являється засновником, директором та головним бухгалтером підприємств: ТОВ "Фореве БС" (, ДПІ у Шевченському районі ГУ ДФС у м. Києві), ТОВ "Маравтотранс" (, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві).
Відповідно до вище вказаного повідомлення схема надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань СГ-реального сектору економіки та конвертації грошових коштів полягає в тому, що СГ- реального сектору економіки (замовники послуг «конвертаційного центру») перераховують безготівкові кошти на рахунки транзитно-конвертаційних СГ, підконтрольних вищезазначеним особам у вигляді оплати за ТМЦ/послуги, як правило за придбання макулатури та експедиторських послуг і перевезення. При цьому, враховуючи той факт, що в: ТОВ "Класик-М" (), ТОВ "Рона-СВ" (), ТОВ "Фореве БС" (), ТОВ "Маравтотранс" (), ПП "Стимул С.П." (), ТОВ "Марко ПР" (), ПП "Профіт ОП" (), ТОВ "Стиль Б" ), ТОВ "Профіт Рн" (), ТОВ "КП Шихан" (), ПП "Статус Трейд Лп" () та ТОВ "Рінекс" () відсутні основні фонди та трудові ресурси для здійснення відповідних видів робіт та надання послуг, учасники «конвертаційного центру», з метою прикриття своєї незаконної діяльності щодо вчинення фіктивних фінансово-господарських операцій, переведення безготівкових коштів в готівку для СГД реального сектору економіки, документально оформлюють проведення операцій щодо придбання «експедиторських послуг і перевезення» та придбання макулатури, тощо між своїми ж підприємствами, при цьому інколи здійснюють підміну товарних позицій товарних груп (пересорт), а також документально оформлюють придбання ТМЦ/послуг від СГ-реального сектору.
У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 12 листопада 2019 року, проведено ряд обшуків за адресами здійснення незаконної діяльності та вилучено ряд доказів, що підтверджують вище викладені факти.
При цьому у ході досудового розслідування встановлено, що до незаконної діяльності вище вказаних осіб причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній здійснює контроль та забезпечує реєстрацію в ЄРПН податкових накладних від імені вище вказаних суб`єктів господарювання, що є підставою для безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ підприємствам-покупцям та як наслідок ухиленням від сплати податків.
Так, у ході огляду податкової звітності вище вказаних підприємств, встановлено, що останні звітуються в електронному вигляді, шляхом підключення до мережі Інтернет та використовують при цьому ІР-адресу: НОМЕР_1 .
При цьому відповідно до інформації провайдера надання телекомунікаційних послуг надання послуг доступу до мережі Інтернет із використанням вказаної ІР-адреси надавалося за адресою: АДРЕСА_1 ,де і фактично проживає ОСОБА_7 .
Право приватної власності квартири АДРЕСА_2 за вказаною адресою зареєстровано за ОСОБА_7 одноособово.
14 січня 2020, у ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2019 року у справі №760/34230/19 (провадження №1-кс/760/16387/19), вилучено ряд речей, в тому числі і:
- системний блок, чорного кольору на якому міститься надпис «HYPER», який упакований в поліетиленовий пакет чорного кольору та обклеєний аркушем білого паперу із підписами понятих та слідчого;
- комп`ютерну мишку, яка під час проведення обшуку була під`єднана до системного блоку чорного кольору на якому міститься надпис «HYPER». Вказаний пристрій упаковано в спеціальний пакет сірого кольору №02691733;
- флеш-накопичувач, синього кольору, із надписом з однієї сторони «Secure Token-337K», та надписом з іншої сторони «Фореве БС Печатка»;
- флеш-накопичувач, синього кольору, із надписом з однієї сторони «Secure Token-337K», та надписом з іншої сторони « Фореве БС Директор»;
Дозвіл на вилучення вище вказаних речей та документів не надано відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2019 року у справі №760/34230/19 (провадження №1-кс/760/16387/19), проте слідчим прийнято рішення про тимчасове вилучення вище вказаного майна у порядку ч. 7 ст. 236 КПК України.
Вказані речі оглянуто та відповідно до постанови заступника начальника ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_15 від 15 січня 2020 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000086.
Також, в рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.
Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для накладення арешту на вказане майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вище зазначене майно, яке було вилучене 14 січня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність критеріям ст. 98 КПК України.

Таким чином, посилання апелянта на відсутність у арештованого майна ознак речових доказів спростовуються вище наведеними обставинами.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_7 не перебуває у статусі підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000086, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене у ході проведення обшуку 14 січня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- системний блок, чорного кольору на якому міститься надпис «HYPER», який упакований в поліетиленовий пакет чорного кольору та обклеєний аркушем білого паперу із підписами понятих та слідчого;
- комп`ютерну мишку, яка під час проведення обшуку була під`єднана до системного блоку чорного кольору на якому міститься надпис «HYPER». Вказаний пристрій упаковано в спеціальний пакет сірого кольору №02691733;
- флеш-накопичувач, синього кольору, із надписом з однієї сторони «Secure Token-337K», та надписом з іншої сторони «Фореве БС Печатка»;
- флеш-накопичувач, синього кольору, із надписом з однієї сторони «Secure Token-337K», та надписом з іншої сторони « Фореве БС Директор»; залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1388/2020 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1