Ухвала
іменем України

02 березня 2020 року
м. Київ

справа № 211/2431/18
провадження № 51-1063 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи

1. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя АР Крим та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за частиною 3 статті 185 КК - на строк 4 роки позбавлення волі. Відповідно до частини 1 статті 70 КК призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до частини 4 статті 70 КК з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2019 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на проведення судових трасологічних експертиз 6.292 грн. Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі ПАТ «Укртелеком») задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 83.400 грн у рахунок відшкодування, спричиненої кримінальним правопорушенням, шкоди.
2. За обставин, встановлених судом та детально наведених у вироку:
31 грудня 2017 року, в період часу з 00:00 до 00:30, ОСОБА_4 проник всередину каналізаційного колодязя, призначеного для зберігання кабельно-провідникової продукції ПАТ «Укртелеком», діючи повторно, дістав один фрагмент мідного кабелю марки ТПП 200x2x0,4, який перерізав секатором, та прослідував до другого каналізаційного колодязю телефонного зв`язку, який розташований поблизу, де перерізав той самий кабель. В подальшому ОСОБА_4 витягнув з вищевказаних колодязів вирізаний фрагмент кабелю в кількості 77,7 м вартістю 12.642,57 грн, після чого засуджений з місця скоєння злочину зник, розпорядившись кабелем на свій розсуд;
07 лютого 2018 року, в період часу з 00:30 до 06:00, аналогічним способом ОСОБА_4 витягнув з колодязів вирізаний фрагмент кабелю марки ТПП 50x2x0,4 по 79 м кожний, в загальній кількості 158 метрів вартістю 6.727,64 грн, який належить на праві власності ПАТ «Укртелеком», після чого засуджений з місця скоєння злочину зник, розпорядившись кабелем зв`язку на свій розсуд;
21 лютого 2018 року, в період часу з 00:30 до 06:00 аналогічним способом ОСОБА_4 витягнув з колодязів вирізаний фрагмент кабелю марки ТПП 100x2x0,4 в кількості 133 м вартістю 10.844,82 грн, який належить на праві власності ПАТ «Укртелеком», після чого засуджений з місця скоєння злочину зник, розпорядившись кабелем зв`язку на свій розсуд;
02 березня 2018 року, в період часу з 00:30 годин до 06:00 ОСОБА_4 витягнув з вищевказаних колодязів вирізаний фрагмент кабелю марки ТПП 100x2x0,4 в кількості 168 метрів вартістю 13.698,72 грн, який належать на праві власності ПАТ «Укртелеком», після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вищевказаним кабелем зв`язку на свій розсуд;

24 січня 2018 року, в період часу з 00:30 до 06:00, більш точного часу слідством встановити не вдалося, ОСОБА_4 , прибув до каналізаційного колодязю, діючи повторно, витягнув чавунну кришку люку з місця її посадки на телефонному колодязі. Після чого засуджений переніс викрадену чавунну кришку люку, який належить на праві власності ПАТ «Укртелеком», до сміттєвого баку з метою розбиття останньої на шматки та обернення на свою користь, після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вищевказаною чавунною кришкою на свій розсуд, завдавши ПАТ «Укртелеком» збитків на суму 600 грн.

Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. На думку прокурора, суди не врахували повною мірою всіх даних про особу засудженого, а саме те, що засуджений фактично не поніс ніякого покарання за вчинення п`яти епізодів проти власності, оскільки суд обмежився покаранням, призначеним за попереднім вироком.
4. Також прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 419 Кримінального процесуального колексу України (далі КПК), оскільки апеляційний суд під час перевірки доводів апеляційної скарги прокурора мав застосувати до ОСОБА_4 частину 2 статті 70 КК.
Оцінка суду

5. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
6. На обґрунтування своєї позиції щодо м`якості призначеного покарання прокурор зазначає, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обираючи покарання засудженому, не повною мірою врахував особу винного, обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість вчиненого злочину, які мають значення для призначення більш суворого покарання.
7. Фактично, доводи прокурора зводяться до того, що суд апеляційної інстанції надав таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден прокурор.
8. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
9. Зі змісту оскаржених судових рішень убачається, що суд першої інстанції врахував обставини, на які посилається прокурор у касаційній скарзі. Вони були відомі суду першої інстанції та достатньою мірою враховані при призначенні покарання ОСОБА_4 та на думку колегії суддів, у сукупності не свідчать про необхідність призначення іншого розміру покарання.
10. Також, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно із статтею 12 КК відносяться до категорії тяжкого та злочину середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебував, неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття.
11. На переконання колегії суддів, суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області дотримався вимог кримінального закону. Будь-яких підстав для призначення більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не знайшов, як і підстав вважати призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року покарання ОСОБА_4 несправедливим унаслідок м`якості. Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду апеляційної інстанції та вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
12. Проаналізувавши вирок, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення засудженому покарання. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК.
13. У своїй касаційний скарзі прокурор не навів підстав вважати обране покарання явно несправедливим через м`якість і переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки місцевого й апеляційного судів у частині призначення покарання засудженому.
14. У цьому провадженні, як видно з наданих копій судових рішень, не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
15. З огляду на викладене, Суд вважає, що касаційна скарга та надані до неї судові рішення не містять підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд, постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3