Справа № 461/1670/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2020 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Унгени, Республіки Молдова, молдована, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судженого, останній раз вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2019 року до покарання 4 років 1 місяця позбавлення волі, покарання не відбув -
за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_6 16.10.2018 року о 15:30 год., перебуваючи поблизу скверу біля Львівського державного цирку зі сторони вул. Озаркевича у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, отримавши від потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 Gold» вартістю 3799,00 грн. з сім - карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25,00 грн., відкрито заволодів ним та втік з місця події, утримуючи при собі викрадене майно, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 3824,00 грн.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 26.10.2018 року о 20:00 год., перебуваючи неподалік закладу громадського харчування «Кури - гриль», що на вул. Торговій, 1 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_8 вартістю 700,00 грн., в якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4» вартістю 4599,00 грн. із сім - карткою вартістю 150,00 грн., портативний зарядний пристрій вартістю 500,00 грн., грошові кошти у сумі 50,00 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 26.10.2018 року становить 1417,00 грн., 120,00 польських злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на 26.10.2018 року становить 901,20 грн., всього у розмірі 8267,20 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні злочинів визнав повністю, пояснивши, що 16.10.2018 року о 15:30 год., перебуваючи поблизу скверу біля Львівського державного цирку зі сторони вул. Озаркевича у м.Львові, з корисливих мотивів, отримавши від потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 Gold» вартістю 3799,00 грн. з сім - карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25,00 грн., відкрито заволодів ним та втік з місця події, утримуючи при собі викрадене майно, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 3824,00 грн. Також, 26.10.2018 року о 20:00 год., перебуваючи неподалік закладу громадського харчування «Кури - гриль», що на вул. Торговій, 1 у м. Львові, таємно викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_8 вартістю 700,00 грн., в якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4» вартістю 4599,00 грн. із сім - карткою вартістю 150,00 грн., портативний зарядний пристрій вартістю 500,00 грн., грошові кошти у сумі 50,00 доларів США, всього у розмірі 8267,20 грн.
Суд вважає, що факт скоєння злочинів та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій, крім повного визнання вини обвинуваченим, стверджується матеріалами справи.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
30.03.2019 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно з умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати підозри у судовому провадженні; матеріальна шкода відшкодована повністю. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України три місяці арешту.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що на підставі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирився із потерпілою стороною, вчинив злочин вперше, середньої тяжкості, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обираючи покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 186 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, раніше суджений, останній раз вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2019 року за ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Принцип обрання остаточного покарання, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Так як обвинувачений засуджений 11.10.2019 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, покарання повністю не відбув, суд вважає, що остаточне покарання слід призначити з дотриманням вимог ч.4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку, який набрав законної сили, встановлено, що обвинувачений винен у вчиненні інших злочинів до постановлення попереднього вироку.

Принцип обрання остаточного покарання, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх кількість та мотиви їх вчинення, слід призначити шляхом часткового складання призначених покарань.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити необраним.
Строк відбування покарання слід рахувати з 11.02.2019 року згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2019 року.
Речові докази, згідно з вимогами ст. 100 КПК України, носії інформації слід залишити при матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про примирення, укладену 30.03.2019 року у кримінальному провадженні №0004613 між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_6 беззастережно визнає обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, сторони не мають взаємних претензій один до одного, визначається узгоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України три місяці арешту.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України, та обрати покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України - три місяці арешту;
- за ч.2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі.
Згідно ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_10 покарання - 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2019 року та вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.05.2020 року обрати ОСОБА_10 покарання - 4 роки 2 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з 11.02.2019 року згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити необраним.
Речові докази диски CD-R, із записами, що здійснені внутрішніми камерами відео спостереження, надані адміністрацією ломбарду «Скарбниця» - залишити при матеріалах справи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1 .