Справа № 522/1222/20
Провадження №1-кп/522/390/20
УХВАЛА
29 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потті, Грузія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006502 від 09.12.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006502 відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потті, Грузія, має середню освіту, не працевлаштований, офіційно не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, чи такого, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.
Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2020 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0006502 на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує необхідність запобігання його спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні. Крім того, прокурор зазначає, що ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені та висунуте обвинувачення необґрунтоване і безпідставне.

При цьому адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_5 бажає взяти на поруки ОСОБА_6 , який написав письмову заяву, в якій зазначив, що він є Головою громадського об`єднання "Інститут охорони здоров`я", член Громадської ради при Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань, ОСОБА_5 працював кладовщиком у їх організації та характеризувався з позитивної сторони. Також у зазначеній заяві ОСОБА_6 вказав, що він готовий забезпечити явку обвинуваченого до суду, та йому відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , яка відповідальність передбачена за його вчинення.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав свою заяву про бажання взяти особу на поруки.

Заслухавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Проте поручитель не зазначив яким саме способом він може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків у разі застосування до нього особистої поруки, та можливість уникнення ризиків зазначених в клопотанні прокурора.
Крім того, в силу ч.1 та ч.2 ст. 180 КПК України, наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (особа, яка відзначена державними нагородами, народний депутат України, депутат місцевої ради, заслужений діяч України тощо).
Зазначені привілеї стосовно ОСОБА_6 судом не встановлені.
Наявність іншої особи, яка мала б бажання виступити поручителем обвинуваченого, судом не встановлено.
Крім того, суд критично відноситься до викладених в заяві ОСОБА_6 про бажання взяти особу на поруки відомостей про те, що ОСОБА_5 працював "у нашій організації", оскільки не зрозуміло яка це саме "організація" та згідно з обвинувальним актом обвинувачений не працює.
Враховуючи викладене, суд не знаходить достатніх підстав для передачі обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки ОСОБА_6
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Підозра, висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Відповідно до практики ЄСПЛ «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Таким чином, суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим.
Суддя також враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений підозрюється, оскільки інкримінований злочин пов`язаний із насильством та застосуванням холодної зброї.
Крім того, відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує і відомості стосовно особистості підозрюваного, який неодружений, родини та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає, постійного місця мешкання в м.Одесі не має, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні.
Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави не визначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 194, 197, 291, 314-317, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 та заяви ОСОБА_6 про передачу ОСОБА_5 під особисту поруку.

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потті, Грузія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006502 від 09.12.2019 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Розмір застави не визначати.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 29 січня 2020 року по 28 березня 2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 29.01.2020 року.
Суддя ОСОБА_1