Справа №766/2019/20
н/п 1-кп/766/1962/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №000593 від 29.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області (суддя ОСОБА_1 ) надійшло клопотання прокурора від 29.01.2020 р. про закриття кримінального провадження №000593 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ТУ ДБР, розташованим у м. Мелітополь, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому на підставі ухвали слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 18.12.2019 р. за фактом можливого примушення давати показання під час допиту шляхом незаконних дій з боку працівників МВС України в Херсонській області відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України. За матеріалами кримінального провадження невстановлені працівники МВС України в Херсонській області в листопаді 2011 р. під час затримання та допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 примушували останнього шляхом незаконних дій давати визнавальні показання в кримінальній справі №230148-11 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Станом на 29.01.2020 р. особу, яка вчинила даний злочин не встановлено.

Під час судового розгляду прокурор наполягав на задоволенні клопотання, зазначивши, що строки притягнення до кримінальної відповідальності осіб, у разі їх встановлення, не можливе через закінчення строків давності. Крім того орган досудового розслідування поза межами строків притягнення до кримінальної відповідальності позбавлений повноважень на проведення тих чи інших слідчих дій.
В судове засідання учасники потерпілий ОСОБА_4 , який перебуває в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» надав суду заяву, в якій повідомив, що заперечує проти участі в судовому засіданні в режимі відео-конференції. З огляду на викладене, оскільки неявка учасників судового засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілого, який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання.
Суд, дослідивши клопотання прокурора, перевіривши матеріали досудового розслідування, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 24.12.2019 р., на виконання ухвали Іванівского районного суду Херсонської області від 18.12.2019 р., до ЄРДР було внесено відомості за №000593 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України (за фактом застосування до ОСОБА_4 недозволених методів досудового розслідування з боку працівників міліції в 2011 р.).

Надані суду матеріали кримінального провадження №000593 містять: витяг з ЄРДР від 24.12.2019 р. з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України; доручення про проведення досудового розслідування від 09.01.2020 р.; заяву ОСОБА_4 про вчинені щодо нього протиправні дії; копію ухвали Іванівського районного суду Херсонської області від 18.12.2019 р., якою вирішено направити заяву ОСОБА_4 для перевірки директору ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополь; постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26.12.2019 р.; доручення про проведення досудового розслідування від 14.01.2020 р.; повідомлення про початок досудового розслідування відповідно до ч. 6 ст. 214 КПК України; постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 28.01.2020 р., за якою змінено попередню кваліфікацію на кваліфікацію за ч. 1 ст. 373 КК України, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР.

Даних про проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення злочину, та осіб, причетних до його вчинення, матеріали кримінального провадження не містять.
Так само відсутні і відомості про виконання обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України, за яким слідчий, прокурор має надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань через 24 години з моменту внесення таких відомостей (про вчинене кримінальне правопорушення). Потерпілому відповідний витяг вручено не було, як і не проведено його допит.

Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України), а тому безпідставним є твердження прокурора про неможливість проведення досудового розслідування, оскільки строки останнього не співвідносяться зі строками давності, визначеними в ст. 49 КК України, а є спеціальними і визначені лише КПК України.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров?я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Санкція ч. 1 ст. 373 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, що згідно положень ст. 12 КК України відносить вказане кримінальне правопорушення до категорії злочинів середньої тяжкості.

Отже, з огляду на дату вчинення (2011 р.) можливих протиправних дій відносно ОСОБА_4 формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. В той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов?язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов?язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Наведені принципи узгоджуються як з правовою позицією ЄСПЛ так і з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якими виходячи із положень ст. 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме: застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008 р.), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009 р.), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24.06.2010 р.), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 р.).

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов?язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, жодної слідчої дії по провадженню не вчинялось. Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 р., як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0001879 від 12.08.2014 р. шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 25, 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №000593 від 29.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1