Справа № 308/2389/20
Провадження № 11-кп/4806/798/20
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

19.06.2020 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевірив апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 05. 2020.
Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 09. 03. 2020, укладену між прокурором Ужгородського місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000292 від 25. 01. 2020, та:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Любомль, Волинської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Цим же вироком скасовано арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 03. 2020.
Речові докази: автомобіль марки «Opel Astra», транзитний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , сірого кольору, 2007 року випуску, що поміщений на спец майданчик Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області конфісковано в дохід держави, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , рахунок-фактуру б/н від 16. 09. 2019 з вартістю 1600 євро, супровідний лист митних органів Словаччини № 20ТSV1802140 від 24. 01. 2020 - залишено при матеріалах кримінального провадження, рахунок-фактуру б/н від 16. 09. 2019 з вартістю 700 євро знищено.
На вказаний вирок 11. 06. 2020 захисник адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурор Ужгоросдької місцевої прокуратури ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на неправильне на їх думку вирішення судом долю речових доказів, просять змінити вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 05. 2020 щодо ОСОБА_3 в частині вирішення питання про долю речових доказів.

Ознайомившись зі змістом апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження з таких підстав.

-2-

Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Зазначений перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено є вичерпним.

Однак, як вбачається з апеляційних скарг, захисник обвинуваченого та прокурор висловлюють свою незгоду з вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 з тих підстав, з яких він не може бути оскаржений, згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09. 03. 2020 між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить підписи обвинуваченого ОСОБА_3 про його згоду із запропонованим видом та мірою покарання; з роз`ясненням йому підстав оскарження вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначенні в ч. 4 ст. 394 КПК України; з роз`ясненням йому права на судовий розгляд. При цьому, угоду про визнання винуватості була укладена в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 , що підтверджується його підписом в угоді.

Зі змісту вироку вбачається, що під час затвердження судом першої інстанції угоди між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, судом були роз`ясненні обвинуваченому наслідки укладення даної угоди, встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України і що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України.

Вказані обставини підтверджуються угодою про визнання винуватості від 09. 03. 2020, журналом судових засідань та вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 05. 2020.

Оскільки захисником обвинуваченого та прокурором оскаржується вирок на підставі угоди про визнання винуватості, з підстав неправильного на їх думку вирішення судом першої інстанції долі речових доказів, правові підстави для оскарження ними вироку суду визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, відсутні.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 02. 10. 2018 у справі № 523/13129/17, відповідно до якого імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 2 ст. 473 КПК України. Так, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їхнього права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для

-3-

підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Таким чином законодавець створює процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди.

Тому вказівки в апеляційних скаргах захисника та прокурора щодо процесуальних порушень, які не належать до підстав оскарження ними вироку на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 394 КПК України, жодним чином не доводять їх право на оскарження такого вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

За таких обставин, у відкритті провадження за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 05. 2020 необхідно відмовити, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, у тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність, а також не призводить до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 399 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, які подали захисник адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 05. 2020., яким затверджено угоду про визнання винуватості від 09. 03. 2020, укладену між прокурором Ужгородського місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційними скаргами та доданими до них матеріалами невідкладно надіслати захиснику адвокату ОСОБА_2 та прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,як особам, які подали апеляційні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя