Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/195/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення апеляційного розгляду

20.01.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з`ясувавши обставини у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції після вчинення відповідних підготовчих дій, щодо можливості призначення апеляційного розгляду за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 22.11.2019 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дочку, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
обвинувачено ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22.11.2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишено без змін та продовжено строк його дії до набрання вироком законної дії до 21 січня 2020 року включно.
Враховуючи зазначені обставини, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, обґрунтовуючи тим, що в обвинуваченого не зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме необхідність переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з особливою тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та покарання за нього, можливість вчинення ОСОБА_6 спроби втечі з метою уникнення подальшого покарання; знищення речових доказів у справі; незаконно впливати на свідків. Обвинувачений не працює, розлучений, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину, намагався приховати речові докази вчинення кримінального правопорушення. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які на розсуд суду залишили розгляд даного питання; прокурора, який підтримав подане клопотання та просив продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Тому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачуються, яке скоєне проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, ступінь відповідальності, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
У судовому засіданні прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_9 , може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так як на цей час ухвалений відносно ОСОБА_9 вирок не набрав законної сили і має бути переглянутий у апеляційному порядку, апеляційний перегляд вказаного рішення ще не завершений, враховуючи те, що обвинуваченим за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реального покарання, тому у колегії суддів наявні підстави для висновку, що ОСОБА_9 може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та вжити заходів уникнення ним відбування призначеного покарання.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, та враховуючи, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд кримінального провадження, Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_6 під вартою до проведення апеляційного розгляду.
Розглянути кримінальне провадження до спливу строку дії попереднього рішення про залишення без змін на період апеляційного оскарження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.01.2019 року з об`єктивних причин неможливо.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не було встановлено.
На даний час продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою спливає, а підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий відсутні, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.
Необхідні підготовчі дії до апеляційного розгляду за скаргами проведено.
Дане провадження може бути призначене до апеляційного розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 193, 376, 401 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Закінчити підготовку до апеляційного розгляду кримінального провадження.
Призначити кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 22.11.2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі, на 11 год. 30 хв., 24 лютого 2020 року, про що повідомити учасників судового провадження.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4