Справа № 754/4712/20
У Х В А Л А
Іменем України

06 травня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ТОВ «ЗОДЧИЙ» в особі директора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні

ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2020р до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «ЗОДЧИЙ» ОСОБА_5 про арешт майна в порядку ч.1 ч.3 ст. 171 КПК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001270 від 08 лютого 2018року, в якому просить накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову на майно, що належить ОСОБА_6 шляхом заборони його відчуження на 1/3 квартири АДРЕСА_1 та транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ, модель 45021, рік випуску 1976, дата реєстрації 12.03.2015 р.
Клопотання директор ТОВ «ЗОДЧИЙ» ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2016р. позов ТОВ «ЗОДЧИЙ» задоволено частково та стягнуто з ТОВ "ІНЖШЛЯХБУД" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду на користь ТОВ «ЗОДЧИЙ»: 460 000 грн. збитків, 89 700 грн. пені, 8 245,50 грн. судового збору, всього стягнуто 557 945,50 грн.
08 лютого 2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за повідомленням Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 15 листопада 2017 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за № 0001270. Постановою слідчого від 28 лютого 2018 р. ТОВ «ЗОДЧИЙ» визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. В клопотанні зазначено, що діями директора ТОВ «ІНЖШЛЯХБУД» ОСОБА_6 , спрямованими на ухилення від виконання рішення Господарського суду м. Києва, ТОВ «ЗОДЧИЙ» фактично завдана майнова шкода у вигляді неотриманих грошових коштів, присуджених судом. В січні 2020 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , за яким він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України: умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою.
До клопотання долучено цивільний позов ТОВ «ЗОДЧИЙ».
В судовому засіданні представник ТОВ «ЗОДЧИХ» адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співрозмірною розміру шкоди , завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною десятою ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ, модель 45021, рік випуску 1976, забезпечить виконання завдань такого арешту, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Однак всупереч вимогам ч. 8 ст. 170 КПК України в клопотанні та в судовому засідання не було доведено співрозмірність вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 сумі завданої шкоди. Обґрунтовуючи клопотання директор ТОВ «ЗОДЧИХ» зазначає, що ринкова вартість 1/3 частини квартири є незначною та є нецікавою потенційним покупцям. Однак ні в клопотанні, в документах, доданих до клопотання не зазначені ринкова вартість квартири, а також відомості, які можуть вказувати на вартість квартири, зокрема, такі як площа та кількість кімнат.
За таких обставин клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 63, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання директора ТОВ «ЗОДЧИХ» ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно: транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ, модель 45021, рік випуску 1976, дата реєстрації 12.03.2015 р., об`єм двигуна 6000, що належить на праві власності ОСОБА_6 , у вигляді заборони його відчуження.
Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Копія ухвали надіслати заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: