ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/613/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/818/1346/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України
УХВАЛА
Іменем України
11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 31.08.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 150 годин,

- 14.12.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 рік,

засуджений за:

- ч.3 ст.185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.389 КК України до 2(двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначено за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання часткового приєднано не відбуту частину покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2017, та не відбуту частину покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2017, у вигляді одного місяця позбавлення волі, та остаточно призначено покарання три роки один місяць позбавлення волі.

Згідно вироку, досудовим розслідуванням встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2017 ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин. 18.10.2017 до Московського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації надійшов на виконання вищевказаний вирок суду. Однак, ОСОБА_8 будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання 25.10.2017 та 31.10.2017 на виклик інспектора до Московського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації без поважної причини не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на ухилення від відбування призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2017 покарання, 30.11.2017 ОСОБА_8 будучи ознайомлений інспектором Московського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, таким чином будучи належним чином повідомлений про порядок відбування призначеного йому покарання і відповідальність в разі ухилення від його відбування, в порушення вимог ч.3 ст.40 КВК України, згідно з якою ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є, крім іншого, систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, в період часу з 30.11.2017 до 20.12.2017 діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання не приступив до виконання громадських робіт без поважних на те причин, мотивуючи свою бездіяльність небажанням відбувати призначене йому покарання, чим засуджений ОСОБА_8 ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 годин, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2017.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання.

Крім того, 29.06.2018 в період часу з 09год. 00хв. по 13год. 00хв., точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення до житла, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в тамбурі за вищевказаною адресою, де мешкає його бабуся ОСОБА_9 , не маючи доступу до вказаної квартири, шляхом пошкодження замка вхідної двері проник до кв. АДРЕСА_4 , та таємно викрав соковижималку «Listar Ls-1410», яка належить ОСОБА_9 , вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи складає 300грн. 00коп. Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 300грн..

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна поєднане з проникненням у житлове приміщення (крадіжка), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки у мотивувальній частині вироку, суд зазначив, що саме досудовим розслідуванням встановлено факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , що у свою чергу підтверджує не встановлено судом в судому засіданні формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, а також не встановлення тих фактичних обставин які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом. Та просить призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити та зменшити призначене покарання на два роки.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду випливає, що саме досудовим розслідуванням встановлено факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , що у свою чергу підтверджує не встановлено судом в судому засіданні формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, а також не встановлення тих фактичних обставин які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

За переконанням колегії суддів, вищевикладені порушення слід вважати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст.412 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга обвинуваченого не досліджувалася, рішення по суті скарги не приймалося.

Зі змісту ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і зобов`язаний повторно дослідити лише ті обставини, які під час кримінального провадження були встановлені, але дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Таким чином, у даному випадку, з огляду на вимоги наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити нове рішення.

Звідси, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу права на справедливий судовий розгляд, колегія суддів приходить до висновку, що це може бути зроблено лише шляхом нового розгляду в суді першої інстанції.

До обвинуваченого ОСОБА_8 застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Як випливає з положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_8 раніше судимий, обвинувачується в тому, що ухиляється від відбуття призначеного покарання та вчинив кримінальне правопорушення під час відбуття покарання, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, схильність до продовження злочинної діяльності.

З огляду на наведене, колегія суддів продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 09 квітня 2020 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, п.3 ч.1 ст.409, ст.ст.412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Московського районного суду від 07.12.2018 відносно ОСОБА_8 скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суддів.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 квітня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді