ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/364/19 Номер провадження 11-кп/814/247/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі
судового засідання ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 03 липня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Львівське Карлівського району Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Семенівським РС УДМС України в Полтавській області 23.02.2016 року, не одруженого, не працюючого, освіта неповна середня, раніше засудженого;
1) 07.10.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
2) 25.03.2016 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 3, 78 ч. 3, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 07.06.2018 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 25 днів згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 30.05.2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 26 квітня 2019, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Семенівськьго відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_9 та засуджено ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Не погодившись з вищезгаданим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на пом`якшуючі обставини, просить призначити більш м`яке покарання.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, до колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 КПК України;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.4 ст.394 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Так, із змісту угоди про визнання винуватості від 26 квітня 2019, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Семенівськьго відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_9 (а.с. 10-13), вбачається що ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин викладених в угоді. Сторони угоди узгодили покарання, необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71КК України, до призначеного покарання частково приєднано покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року у виді 1 місяця позбавлення волі та сторонами узгоджене остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В угоді детально роз`яснено процесуальні обмеження сторони захисту, у тому числі право на оскарження вироку, передбачене ст.394 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проти угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості не заперечував (а.с. 40, 46).

Обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду у разі затвердження угоди про визнання винуватості було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Таким чином судом було встановлено, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку та приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 399, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 03 липня 2019 року відносно нього закрити.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4