справа № 481/1134/18
провадження № 1-кп/488/194/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представників потерпілого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючго, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
13.01.2004 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 289, 69, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186, 69, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
17.02.2005 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі; звільнився 06.08.2012 року за відбуттям строку покарання,-
за ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 в невстановлених в ході досудового розслідування місці та часі, незаконно придбав ручну короткоствольну вогнепальну зброю «ZORAKI MOD 914» та патрони травмуючої (несмертельної) дії в кількості 11 штук, які не є боєприпасами, та зберігав вогнепальну зброю у невстановленому місці, яку в подальшому, 13.04.2018 близько 20.30 год. незаконно носив при собі та з якою незаконно проник у двір житлового будинку потерпілого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім цього, 13.04.2018 року близько 20.30 годин ОСОБА_9 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, незаконно проникли до домоволодіння ОСОБА_6 - огородженого двору (присадибної земельної ділянки), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно перебували до моменту їх затримання.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованих злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України, не визнав, від дачі пояснень, користуючись ст.63 Конституції України, відмовився.
Незважаючи на невизнання провини обвинуваченим за ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України, його вина у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів - показаннями потерпілого і свідків:
потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що з обвинуваченим раніше знайомий не був. 13.04.2018 року він приїхав додому з ОСОБА_12 , їм відкрила ворота сусідка ОСОБА_13 , яка чекала їх у дворі, вона допомагає йому по господарству; вони поставили автомобіль у гараж та разом із ОСОБА_13 зайшли до літньої кухні, ОСОБА_12 пішов додому. Надалі почала сильно гавкати собака, ОСОБА_13 вийшла та повідомила, що на городі якісь крики. Коли вони вийшли у двір, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вели обвинуваченого, у того був на руці надітий скотч. Обвинувачений не погрожував потерпілому, пропонував гроші, щоб домовитися. ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого та зазначила, що саме його та іншу особу вона бачила тиждень тому на подвір`ї потерпілого. Пізніше поліція знайшла на даху його домоволодіння маски типу «балаклава» у кількості 2 штук, затяжки (хомути) у кількості 2 штук, рукавиці та пістолет, який лежав неподалік від місця боротьби сусідів з обвинуваченим під час його затримання. Потерпілий також зазначив, що на час вчинення злочину та зараз працює на приватному сільськогосподарському підприємстві заступником голови по переробці, він приймав грошові кошти на роботі, по господарству, однак додому він їх не привозив і взагалі, грошові кошти до банку завозив бухгалтер, він з грошами справи не мав. Він не є заможною людиною, цінностей вдома не має. Раніше нападів на нього не було, однак він впевнений, що його «замовили», і він знає хто, однак цю особу не назвав, оскільки у потерпілого відсутні докази, а відтак стверджувати точно він не може. Він також знає, з якою метою його замовили, однак відмовляється про це повідомити суд, і така мета не пов`язана із здійсненням ним господарської діяльності. Якщо обвинувачений мав на меті його вбити, його потрібно покарати суворо. З приводу стягнення моральної шкоди потерпілий зазначив, що після вказаної події знаходився у лікарні на денному стаціонарі, не працював, стан його здоров`я значно погіршився, він проживає один, перебуває в постійному відчутті страху після пригоди;
свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є сусідкою потерпілого, давно з ним знайома, допомагає йому по господарству. Ввечері 13.04.2018 року, коли ОСОБА_6 повернувся додому, вони разом у нього вдома перебували у літній кухні, коли стала дуже сильно гавкати собака. Вона вийшла на вулицю, почула зі сторони городу крики та лайку, після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_14 привели на подвір`я домоволодіння обвинуваченого. Саме його разом з іншою невідомою особою свідок бачила тиждень тому у дворі потерпілого;
свідок ОСОБА_14 суду показав, що є сусідом потерпілого. 13.04.2018 року ввечері йому зателефонував ОСОБА_15 та попросив пройти до будинку потерпілого, бо він бачив підозрілу особу у провулку. Коли проходили неподалік від дому потерпілого, вони почули тріск та побачили, що через паркан потерпілого виглядає якась невідома особа в масці типу «балаклава». ОСОБА_15 крикнув чоловіку «стій», на що той почав тікати в іншому напрямку через город потерпілого. ОСОБА_15 перескочив через паркан, став наздоганяти цю особу та схопив її коло паркану домоволодіння потерпілого, однак чоловік вирвався та втік. В цей час він почув тріск шиферу та побачив, як обвинувачений впав з даху, він був без маски, на правій руці був моток скотча. Свідок сказав ОСОБА_16 , щоб він лежав і не рухався, після чого останній почав вставати, пропонував йому домовитися, потім став тікати в бік городу домоволодіння потерпілого. Свідок наздогнав ОСОБА_17 . Коли обвинувачений тікав, він щось викинув з рук. Під час затримання обвинувачений наніс свідкові мотком скотча, який був на правій руці, три удари в область голови та обличчя. Свідок почав кликати на допомогу, прибіг ОСОБА_15 , після чого свідок та ОСОБА_15 затримали обвинуваченого та повели його на подвір`я, куди вийшов з літньої кухні потерпілий;
свідок ОСОБА_12 суду показав, що є сусідом потерпілого, товаришує з ним, що 13.04.2018 року в період часу з 20.00- 21.00 години привіз потерпілого додому, там чекала сусідка ОСОБА_18 , вони поставили автомобіль у дворі та ОСОБА_15 пішов до себе додому. В цей час йому назустріч йшла раніше невідома йому особа у капюшоні, він притиснувся до забору та пропустив його, чим викликав у нього підозру. Оскільки раніше до будинку потерпілого вже мали намір потрапити злочинці, він вирішив прослідкувати за вказаною особою, задля чого покликав ОСОБА_19 . Коли свідок з ОСОБА_19 проходили повз паркану потерпілого, вони побачили, як з-за паркану визирнула невідома особа в масці типу "балаклава" та побачивши їх, почала тікати. Свідок перескочив через паркан та наздогнав особу, почав його тягнути у двір до потерпілого. В руках у того нічого не було. В цей час на ОСОБА_19 з прибудови домоволодіння скочив ОСОБА_20 і впав, пропонував домовитися, потім почав тікати, за ним побіг ОСОБА_19 . Вони почали боротися з ОСОБА_21 , ОСОБА_19 покликав на допомогу. В цей час ОСОБА_15 почав тягнути невідому особу, яку він затримав, в бік до ОСОБА_19 та обвинуваченого, однак чоловік вирвався, скинув куртку та втік. Він з ОСОБА_19 затримали М`яча та привели його у двір потерпілого. Обвинувачений просив не викликати поліцію. Після того як приїхали працівники поліції, на прибудові, звідки скочив ОСОБА_20 , знайшли маску типу "балаклава", у дворі потерпілого - затяжки (хомути), неподалік від місця, де ОСОБА_19 боровся з М`ячем, на городі - пістолет.
Вина обвинуваченого також підтверджується:
даними протоколу огляду місця події від 13.04.2018 року із фототаблицею та схемою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та прилеглої території, під час огляду якого на даху літнього навісу №2 в середній частині виявлено на вилучено одну тряпчану рукавицю синього кольору, прорезинену цятками з трикутником з написом «Doloni», шапку чорного кольору з прорізом для очей типу «балаклава». На даху навісу №1 - моток липкої стрічки «скотч». На ґрунті біля стінки навісу № 1 - два пластикові хомути чорного кольору з фіксаторами на кінцях. На території присадибної ділянки ліворуч від входу в дальньому кутку на загородці з шиферним покриттям - одну тряпчану рукавицю синього кольору, прорезинену цятками з трикутником з написом «Doloni», яка була вивернута. На відстані близько 4 м від входу до присадибної ділянки на землі - светр синього кольору з капюшоном. Ліворуч від входу до присадибної ділянки на відстані близько 5, 5 м - два недопалки цигарок марки «LD» та «Winston». На відстані приблизно 3,5 м від вхідної хвіртки до присадибної ділянки на землі - шапку чорного кольору з прорізом для очей типу «балаклава». При огляді шиферного паркану, яким огороджено присадибну ділянку праворуч, на відстані близько 17 м виявлено його пошкодження у вигляді часткового відривання листу шифера від кріплення. Ліворуч від початку паркану на відстані близько 12 м виявлено отвір у шифері з нерівними краями шириною 71 см, на землі біля якого маються уламки шиферу. Також, на ґрунті біля вказаного отвору виявлено на вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, на затворі якого ліворуч є напис "Zoraki mod 914", праворуч є напис cal.9 mm P.A.K. Made by ATAK arms ltd. Зліва на рамі є напис 038964. Вказані написи викарбовані на металевих частинах. Рукоятка пластикова, оранжевого кольору, в основі рукоятки є магазин, який на момент огляду споряджений патронами в кількості 11 штук, на дні гільзи яких є напис "Сова 9 mm". На момент огляду курок перебував у зведеному стані, патрони в патроннику відсутні; висновком судово - дактилоскопічної експертизи № 479 від 31.05.2018 року, відповідно до якого встановлено, що ідентифікувати особу неможливо у звязку із відсутністю слідів папілярних узорів (слідів пальців рук та долонних поверхонь) на поверхнях мотка клейкої прозорої стрічки, вилучених в ході огляду місця події 13.04.2018 року розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 379 від 03.07.2018 року, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 . На шапці чорного кольору типу "балаклава" (об`єкт №2) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатні;
висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 451 від 05.07.2018 року, відповідно до якого встановлено, що на шапці чорного кольору типу "балаклава" (обєкт №1) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на шапці чорного кольору типу "балаклава" (обєкт №1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 ; висновком судової експертизи зброї № 339 від 26.07.2018 року, відповідно до якого встановлено, що наданий на експертизу предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням "Zoraki mod 914", який вилучено під час огляду місця події від 13.04.2018 року на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю. Предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням "Zoraki mod 914" виготовлений промисловим способом із подальшим саморобним внесенням змін в його конструкцію шляхом видалення втулки з дульної сторони ствола з можливістю стрільби пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., що споряджені полімерними (гумовими) кулями (або їх аналогами), пістолетними патронами, спорядженими речовиною сльозогінної та подразнюючої дії калібру 9 мм Р.А., а також способом роздільного заряджання з використанням шумових патронів калібру 9 мм Р.А. та саморобних свинцевих круглих куль діаметром до 8,28 мм.Предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням "Zoraki mod 914" є гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі "Zoraki mod 914" № НОМЕР_1 , калібру 8,28 мм, перероблений саморобним способом для стрільби пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., що споряджені полімерними (гумовими) кулями (або їх аналогами), пістолетними патронами, спорядженими речовиною сльозогінної та подразнюючої дії калібру 9 мм Р.А., пістолетними шумовими патронами калібру 9 мм Р.А., а також способом роздільного заряджання з використанням шумових патронів калібру 9 мм Р.А.К. та саморобних свинцевих круглих куль діаметром до 8,28 мм. Пістолет придатний до проведення пострілів. Патрони в кількості 11 шт. до боєприпасів не належать, а є патронами не смертельної (травматичної) дії "Сова П", споряджених полімерною (гумовою) кулею калібру 9 мм Р.А. виробництва ТОВ "СОВА ОРУЖЕЙНАЯ", Україна.
Аналізуючи представлені суду докази і даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України, суд приходить до наступних висновків:
Недоторканість житла особи є принципом, визнаним світовою спільнотою.
Згідно зі статтею 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (Ш) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, «…ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла… Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань».
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) передбачено, що: «Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання відбувається згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб».
Виходячи з цих міжнародно-правових актів, Україна закріпила принцип недоторканості житла і поваги до особистого і сімейного життя людини у національному законодавстві, розширивши цей принцип вимогою щодо недоторканості й іншого володіння особи.
Відповідно до статті 30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Ці конституційні норми, що охороняють права і свободи людини, знайшли закріплення в Кримінальному процесуальному кодексі України як засади кримінального судочинства (статті 7, 13 КПК), за якими не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Крім того, частиною першою статті 233 КПК передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Так, згідно з частиною другою статті 233 КПК України, під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. До іншого володіння особи належать транспортні засоби, земельні ділянки, гаражі, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого чи іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Виходячи з принципу недоторканості житла та іншого володіння особи та з огляду на визначення поняття іншого володіння особи, наданого в частині другій статті 233 КПК, під ним розуміються предмети матеріального світу, які перебувають законно або незаконно у фактичному стабільному (тривалому) і безперервному володінні фізичної особи та призначені, пристосовані чи спеціально обладнані для розміщення або зберігання її майна, вирощування чи виробництва продукції, забезпечення побутових та інших потреб особи, а також оснащені будь-якими пристосуваннями (огорожею, запорами, сигналізацією, охороною тощо), які роблять неможливими або ускладнюють проникнення до них. При цьому зазначення про законне чи незаконне володіння як житлом, так і «іншим володінням» особи вказує на будь-які підстави набуття особою фактичного права володіння цим майном (права мати річ), яке може бути як пов`язаним, так і не пов`язаним з юридичною фіксацією цього факту (отриманням права на річ).
Такої позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях, визначаючи, зокрема поняття «житло», тлумачить його як місце (помешкання), де особа постійно проживає, незалежно від форми чи підстави такого проживання, утримує і облаштовує його, навіть якщо це здійснено з порушенням національного законодавства (справа «Барклі проти Сполученого Королівства» 1996 року).
Таким чином, проникнення до домоволодіння ОСОБА_6 - огородженого двору (присадибної земельної ділянки), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в пізній час без дозволу володільця і без законних підстав, в тому числі з подоланням перешкоди паркану, є порушенням недоторканості іншого володіння особи, яке тягне настання відповідальності за частиною першою статті 162 КК.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 162 КК України у незаконному проникненні до іншого володіння особи.
Приймаючи до уваги також, що, як встановлено з показань свідка ОСОБА_14 , який безпосередньо затримував обвинуваченого, що коли останній від нього втікав, він щось викинув з рук убік; з показань свідка ОСОБА_12 , який наздогнав та намагався затримати іншого співучасника інкримінованого М`ячу правопорушення - що в руках у невстановленої особи нічого не було; що пістолет знайшли неподалік від місця, де ОСОБА_19 боровся з М`ячем, на городі - та зазначену обставину підтвердив і потерпілий, який суду також повідомив, що виявлений пістолет йому не належить, суд вважає, що вина ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України за епізодом придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України, у тому, що останній за попередньою змовою групою осіб вчинив готування до розбою, поєднане із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений з проникненням у житло за наступних обставин:
ОСОБА_9 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці попередньо домовився з невстановленою у ході досудового розслідування особою спільно вчинити напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, тобто вчинити розбій із застосуванням вогнепальної зброї та із з проникненням у житло ОСОБА_6 житловий будинок, у якому останній постійно проживає, розташований за адресою АДРЕСА_2 .
За спільним задумом ОСОБА_9 та невстановленої слідством особи, вони повинні були визначити найбільш оптимальний спосіб проникнення в житловий будинок ОСОБА_6 , після проникнення у двір вказаного житлового будинку та після огляду та спостереження за цим житлом.
З метою реалізації задуманого, ОСОБА_9 спільно з невстановленою особою, у невстановлений в ході досудового розслідування час, завчасно підшукали знаряддя та засоби, для вчинення розбою: клейку стрічку типу «скотч», самофіксуючі полімерні хомути, шапки чорного кольору типу «Балаклава», матерчаті перчатки та ручну короткоствольну вогнепальну зброю «ZORAKI MOD 914», споряджену патронами несмертельної (травмуючої) дії типу «Сова П» у кількості 11 штук.
Під час вчинення розбою ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа за попередньою домовленістю запланували використати вказані засоби та знаряддя вчинення розбою наступним чином.
Так, ОСОБА_9 спільно з невстановленою слідством особою, мали намір, погрожуючи ОСОБА_6 під час вчинення на нього розбійного нападу застосуванням короткоствольної вогнепальної зброї «ZORAKI MOD 914», шляхом спричинення вогнепальних поранень (тілесних ушкоджень) різного ступеню тяжкості, та навіть убивством, тобто вчиненням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, подолати його волю до опору. При цьому, ОСОБА_9 спільно з невстановленою слідством особою під час вчинення розбою з метою остаточного подолання можливого опору ОСОБА_6 та повного контролю за його поведінкою, після погроз застосування вогнепальної зброї, планували примусити ОСОБА_6 виконувати їх накази щодо негайної передачі грошових коштів та цінностей або повідомлення їх місцезнаходження, після чого зв`язати та знерухомити його за допомогою самофіксуючих полімерних хомутів та клейкої стрічки типу «скотч».
Для того, щоб ОСОБА_6 під час розбійного нападу не покликав на допомогу, ОСОБА_9 спільно з невстановленою слідством особою планували використати клейку стрічку типу «скотч» також для заклеювання рота ОСОБА_6 .
В результаті здійснення, за задумом ОСОБА_9 та невстановленої слідством особи, вказаних запланованих дій на їх вимогу, ОСОБА_6 негайно видасть грошові кошти та інше цінне майно або повідомить нападникам про місце їх зберігання.
З метою унеможливити ідентифікацію правоохоронними органами своїх особистостей за відбитками пальців рук, які могли бути залишеними на місці злочину або шляхом впізнання за рисами обличчя, ОСОБА_9 та інша невстановлена слідством особа перед вчиненням розбійного нападу планували одягнути матерчаті перчатки та шапки типу «балаклава».
Реалізуючи задумане, ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа 13.04.2018 близько 20.30 год., маючи при собі раніше підшукані: ручну короткоствольну вогнепальну зброю «ZORAKI MOD 914», споряджену патронами несмертельної (травмуючої) дії типу «Сова П» у кількості 11 штук, засоби зв`язування самофіксуючі полімерні хомути у кількості 2 штук, моток прозорої клейкої стрічки типу «скотч», дві шапки типу «балаклава», матерчаті перчатки, невстановленим слідством способом прибули до домоволодіння ОСОБА_6 .
В цей же час ОСОБА_9 та невстановлену слідством особу біля домоволодіння ОСОБА_6 побачив його сусід ОСОБА_12 , який проходив поруч них та звернув увагу на їх підозрілу поведінку один із співучасників вчинення розбою заметушився та відвернувся, намагаючись приховати свою зовнішність. ОСОБА_12 припустив, що ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа задумали вчинити який-небудь злочин, пов`язаний із заволодінням чужого майна та вирішив простежити за вказаними особами та запобігти вчиненню ними злочину. Про побачене та свої припущення ОСОБА_12 повідомив свого знайомого ОСОБА_14 , запропонував йому разом підійти до домоволодіння ОСОБА_6 та спільно запобігти вчиненню злочину.
Водночас, продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, з метою унеможливити ідентифікацію своїх особистостей, одягнули шапки чорного кольору типу «балаклава», матерчаті перчатки, перелізли через огорожу і таким чином, незаконно проникли на огороджений двір житлового будинку ОСОБА_6 , розташованого за вищевказаною адресою.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи незаконно на території домоволодіння ОСОБА_6 у дворі житлового будинку, готувалися до вчинення розбою на ОСОБА_6 - оглядали вказане житло та обирали найбільш сприятливий спосіб проникнення в будинок з метою вчинення вказаного злочину. При цьому, у домоволодінні ОСОБА_6 зберігалися грошові кошти в сумі 4 000 грн., а цінним майном він не володів. У цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_14 підійшли до домоволодіння ОСОБА_6 та виявили, що ОСОБА_9 і невстановлена слідством особа вже перебували у дворі будинку ОСОБА_6 , та які в цей час підготовились до вчинення розбою.
ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , діючи правомірно, з метою запобігти вчиненню розбою та затримання ОСОБА_9 і невстановленої слідством особи перелізли через огорожу домоволодіння ОСОБА_6 та потрапили у двір його будинку. При цьому ОСОБА_12 та ОСОБА_14 наказали ОСОБА_9 та невстановленій слідством особі залишатись на місці. ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, усвідомили, що після викриття їх ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у готуванні до вчинення розбою кінцевої мети заволодіти чужим майном вони вже не зможуть, вирішили втекти з місця пригоди. Після чого, ОСОБА_9 разом з невстановленою слідством особою перелізли через огорожу двору ОСОБА_6 , проникли на город ОСОБА_6 та почали втікати. Проте ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , діючи правомірно, стали переслідувати ОСОБА_9 та невстановлену слідством особу, які щойно мали вчинити розбій, з метою затримання, наздогнали ОСОБА_9 подолали його опір та затримали на городі ОСОБА_6 , після чого передали його правоохоронним органам після їх прибуття на місце вчинення злочину. Вищевказані знаряддя та засоби вчинення готування до розбою були вилучені на місці пригоди правоохоронними органами. Інша невстановлена слідством особа з місця вчинення злочину втекла.
Таким чином, ОСОБА_9 спільно з невстановленою слідством особою були виконані передбачені ч.1 ст.14 КК України дії щодо підшукання засобів та знарядь, змови на вчинення розбою, проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_6 та огляд його будинку з метою обрання найбільш сприятливого способу проникнення в житло, тобто скоєно готування до вказаного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України, не визнав, від дачі пояснень, користуючись ст.63 Конституції України, відмовився.
Як на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні ним готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло сторона обвинувачення посилається на: показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також на письмові докази, викладені вище.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України приходить до наступних висновків:
вимогами ч.3 ст.62 Конституції України та частини 2 статті 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Приписом частини 3 статті 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо кого їй пред`явлено обвинувачення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення «Кобець проти України» (заява N 16437/04, 14 лютого 2008 року, п.43); «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, заява N 25657/94, 10 липня 2001 року, п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно з ч. 1 ст. 187 КК України розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пунктах 6, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного у частині першій цієї статті.
Тобто, насильство при розбої застосовується з метою заволодіння майном або з метою його утримати.
З суб`єктивної сторони розбій передбачає лише прямий умисел- особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, що вона протиправно із застосуванням насильства чи з його погрозою звертає майно на свою чи іншої особи користь, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.
Обов`язковими суб`єктивними ознаками розбою є корисливий мотив - бажання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета- збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.
Готуванням до злочину, відповідно до ч.1 ст.14 КК України, є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину.
З суб`єктивної сторони готування до злочину можливе лише з прямим умислом, тобто винний усвідомлює, що він створює умови з метою вчинення певного злочину і бажає створити такі умови. При цьому винний має намір не обмежуватись лише готуванням до злочину, яке може бути закінченим і незакінченим, а вчинити такі дії, які призведуть до закінчення злочину, але йому не вдається реалізувати свій умисел, зробити це, довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Підставою відповідальності за готування до злочину, у відповідності до вимог ст. 2, 16 КК України, може бути лише встановлення в діянні особи складу злочину.
Разом з тим, в ході судового розгляду на підставі наведених вище доказів, органом досудового розслідування не було доведено, що умисел обвинуваченого мав корисливу спрямованість, що вчинені обвинуваченим дії були вчинені саме задля заволодіння майном потерпілого шляхом розбою.
Представленими органом досудового розслідування доказами, зокрема, показаннями потерпілого, свідків, даними протоколу огляду місця події, висновками судових експертиз лише підтверджується присутність обвинуваченого ОСОБА_9 13.04.2018 близько 20.30 год. у домоволодінні потерпілого ОСОБА_6 - огородженого двору (присадибної земельної ділянки) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проте, дані докази не є належними доказами вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочину, який передбачений ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України.
При цьому, суд звертає увагу, що при наданні суду початкових пояснень, потерпілий ОСОБА_6 показав, що заможною людиною він не є, цінностей вдома у нього не має, його робота пов`язана з господарською діяльністю та отриманням прибутку, однак веденням грошових коштів він не займається, на це є бухгалтер. Йому відомо, хто та за що його замовив, однак така мета не пов`язана із здійсненням ним господарської діяльності, а відтак - і отриманням матеріальної вигоди від злочину.
Таким чином, з показань самого потерпілого слідує, що він сам не може бути впевненим у тому, що М`яч під час вчинення описаних дій мав корисливий мотив.
Суд вважає, що всі докази у їх сукупності не доводять поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого у готуванні до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, оскільки під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено наявності прямого умислу в обвинуваченого ОСОБА_9 -на приготування до розбійного нападу саме з метою посягання на власність потерпілого, наміру протиправного із погрозою застосування насильства звернення майна на свою чи іншої особи користь; як і не було доведено існування корисливого мотиву та мети - бажання обвинуваченого до незаконного збагачення самому або незаконного збагачення інших осіб.
За таких обставин суд доходить висновку про необхідність виправдання ОСОБА_9 за вказаним епізодом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, має родину та малолітню дитину - сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий неодноразово, у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочину.
З урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, умисної форми вини обвинуваченого; з урахуванням даних щодо його особи - раніше неодноразово судимого, який посередньо характеризується за місцем проживання, має родину та малолітню дитину; враховуючи також, що обвинувачений у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.162 КК України не усвідомив суспільної небезпеки своїх дій; на підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі та с ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та досягнення мети покарання.
У справі потерпілим ОСОБА_6 заявлено позов про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого у сумі 50 000 грн.
Обвинувачений цивільний позов потерпілого не визнав у повному обсязі.
Моральна шкода, заподіяна ОСОБА_6 , полягає в пережитих хвилюваннях, нервовому потрясінні, які потерпілий пережив у зв`язку із безпідставним посяганням обвинуваченого на недоторканість його житла, на погіршенні стану здоров`я потерпілого після скоєного відносно нього злочину, що змусило його звернутися за лікарською допомогою.
Моральна шкода, у відповідності зі ст.1167 ЦК України, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.
За конкретних обставин заподіяння шкоди, враховуючи недоведеність стороною обвинувачення наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 10 000 грн.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
Вартість експертиз слід стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст. 263 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч.1 ст. 162 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати невинним по пред?явленому за ч.1 ст.14, ч.3 ст.187 КК України обвинуваченню та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Термін відбуття покарання обчислювати з часу фактичного затримання - з 14 квітня 2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.; на користь держави судові витрати у сумі 11 652,18 грн. за проведення судових експертиз.
Речові докази по справі, передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області - дві тканинні перчатки синього кольору з написом «Doloni», дві шапки чорного кольору типу «балаклава», моток прозорої клейкої стрічки, типу «скотч», самофіксуючі полімерні хомути у кількості 2 штук, светр з капюшоном, синього кольору, недопалки цигарок марки «Winston», марки «LD», зразок букального епітелію М`яча О.Ю. - знищити; зброю травматичної дії марки «ZORAKI MOD 914», споряджену гумовими кулями калібру 9 мм типу «Сова», у кількості 11 штук - знищити, якщо вони не представляють цінності, в іншому випадку - передати до Миколаївського НДЕКЦ МВС України в якості експоната.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3