ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріли кримінального провадження № 201/2456/20 (пр. № 1-кп/201/1118/2020), відомості про яке 03 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, раніше судимого: 01 квітня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 02 березня 2020 року приблизно о 05.00 годині (точний час не встановлено), знаходячись за адресою: вул. Жуковського, навпроти будинку №45 в м. Дніпро, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення кабелю телефонного зв`язку із оглядового колодязя № НОМЕР_1 , який належить ПАТ «Укртелеком», визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Перебуваючи в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до оглядового колодязю № НОМЕР_1 , що за адресою: вул. Жуковського, навпроти будинку №45 в м. Дніпрі, після чого, виявив відсутність кришки люку вказаного оглядового колодязю, який призначений для постійного розміщення матеріальних цінностей ПАТ «Укртелеком», а саме кабелю телефонного зв`язку, який обладнаний засобами охорони - сигналізацією, та шляхом вільного доступу проник до підземних технічних приміщень кабельної каналізації.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна за допомогою ножу відрізав телефонний кабель ТПП 100x2x0,4, довжиною 2 м., вартість якого складає 218 грн. 54 коп., та муфту марки «XAGA - 500 МС 100*2», вартість якої складає 905 грн. 20 коп., що належать ПАТ «Укртелеком», після чого вказані речі поніс у руках.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденими речами намагався втекти, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками охоронної фірми.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який на момент скоєння злочину не судимий відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, на момент вчинення злочину був таким, що не мав судимості відповідно до ст. 89 КК України, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, вчинив декілька епізодів таємного викрадення майна, за один із яких був засуджений вироком іншого суду, який набрав законної сили, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 01 квітня 2020 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном один рік, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи, що судом також прийнято рішення про застосування до обвинуваченого випробувального терміну.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2020 року у виді одного року позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком суду, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази фрагмент кабельно-провідникової продукції, який зберігається у камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1666) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 170 грн. (сто сімдесят гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1