ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/283/20 Справа № 176/2540/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року спільне подання начальника ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) та голови спостережної комісії Жовтоводської міської раді задоволено та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 15 днів.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці на виробництві установи має п`ять заохочень від адміністрації протягом всього строку відбування покарання, позитивну характеристику, стягнення погашене за спливом часу. За цих обставин, на думку суду, ОСОБА_7 довів своє виправлення. Крім того, з часу відмови в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого минуло вже більше шести місяців, тому засуджений набув право повторного розгляду судом цього питання.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та винести нову, якою відмовити у застосуванні до засудженого положень ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що при винесенні оскажуваного рішення судом не надано належну оцінку тим обставинам, що засуджений має 5 заохочень за працю, хоча офіційно працевлаштований не був та до робіт у промисловій зоні установи не залучався, що жодним чином не свідчить про його виправлення. На переконання прокурора, під час судового розгляду не доведено, що поведінка засудженого була сумлінною, а на підставі отриманих відомостей про його особу неможливо дійти висновку про його виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженого, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, призначене йому за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року.

Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, судом першої інстанції враховано, що відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці на виробництві установи має п`ять заохочень від адміністрації протягом всього строку відбування покарання, позитивну характеристику, стягнення погашене за спливом часу. Окрім цього, ОСОБА_7 задіяний в господарській обслузі установи різноробочим, приймає участь у проведенні косметичного ремонту житлових приміщень відділення СПС № 1, до суспільно-корисної праці ставиться позитивно, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, відвідує бібліотеку та церкву при установі.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України, оскільки відомості про особу засудженого вказують на те, що його поведінка протягом строку відбування покарання зазнала позитивних змін та він довів своє виправлення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, на переконання колегії суддів, самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

На переконання колегії суддів, відомості про позитивну характеристику засудженого, наявність у нього заохочень, а також відсутність стягнень і вказують на виправлення останнього, а тому доводи прокурора не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4