Дата документу 24.02.2020 Справа № 937/8762/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/212/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/8762/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

потерпілої ОСОБА_6

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 02 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 60000199.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року, посилаючись на те, що розгляд скарги був здійснений за відсутності ОСОБА_6 , а копію оскаржуваної ухвали від 18 грудня 2019 року було отримано лише 29 січня 2020 року.

Після поновлення строку, просить скасувати ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 60000199 від 30 жовтня 2017 року, посилаючись на те, що провівши неефективно, неповно та поверхнево досудове розслідування, слідчий дійшов невірного висновку про відсутність складу злочину в діях працівників ГУНП в Запорізькій області, а слідчий суддя, у свою чергу, не надавши відповідей на доводи скарги, які жодним чином не спростовані, безпідставно відмовив у задоволенні скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_6 , представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона була подана апелянтом до Запорізького апеляційного суду 03 лютого 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення , а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 січня 2017 року у справі «Куликов та інші проти України» у випадку, коли суд публічно проголосив резолютивну частину остаточного рішення та надав коротке усне пояснення його причин, а заявник лише згодом отримав можливість ознайомитись з письмовим обґрунтуванням такого рішення, саме ця остання дата вважається початком перебігу строку.

Згідно з матеріалами провадження, ухвалу слідчого судді від 18 грудня 2019 року було постановлено без виклику ОСОБА_6 , її копію, згідно з матеріалами провадження, адвокат ОСОБА_7 , який діє в її інтересах, отримав 29 січня 2020 року, у зв`язку з чим, як вважає колегія суддів, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 18 грудня 2019 року адвокатом пропущений не був, у зв`язку з чим не потребує вирішення питання про його поновлення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вони підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 02 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 60000199.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчий, дослідивши у повному обсязі, всебічно та об`єктивно усі обставини, допитавши потерпілих та свідків, надавши оцінку всім зібраним та перевіреним доказам, ухвалив постанову про закриття кримінального провадження, яка є вмотивованою, а її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами провадження.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Проте, слідчий суддя, приймаючи рішення про законність та обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Так, згідно з вимогами пунктів 2 та 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Мотивація рішення про закриття кримінального провадження повинна бути викладена таким чином, щоб сторонній спостерігач мав можливість дізнатись, які саме обставини були предметом досудового розслідування, які факти було встановлено та які доводи та мотиви свідчать про необхідність прийняття відповідного рішення.

Правова природа процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Як вбачається з матеріалів провадження, 11 жовтня 2017 року ОСОБА_6 звернулася до прокуратури Запорізької області із заявою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення співпрацівниками Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та співробітниками підрозділу «Корд» ГУНП в Запорізькій області кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 383 КК України.

Слідчими слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 30 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

За наслідками проведеного досудового розслідування, 02 жовтня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 ухвалив постанову про закриття кримінального провадження № 0000199 від 30 жовтня 2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що зазначено в резолютивній частині цієї постанови.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови, слідчий фактично дійшов висновку про те, що відсутній склад кримінального правопорушення не встановлені достатні докази для доведення винуватості осіб під час досудового розслідування і вичерпані можливості їх отримати, тобто постанова про закриття кримінального провадження прийнята з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, мотивувальна та резолютивна частини постанови про закриття кримінального провадження містять протиріччя, чому слідчий суддя при прийнятті рішення не надав оцінки.

Крім того, відсутність складу кримінального правопорушення має місце у випадку, коли за результатами досудового розслідування доведено, що діяння мало місце, вчинене воно конкретною особою, але в силу низки причин вказане діяння не підпадає під дію закону України про кримінальну відповідальність. Ця ситуація може мати місце в таких випадках:

а) відсутній один або кілька з чотирьох необхідних елементів складу кримінального правопорушення;

б) діяння не становить небезпеки в силу малозначності (ч. 2 ст. 11 КК);

в) відсутні деякі кваліфікуючі ознаки (наприклад, повторність);

г) особа добровільно відмовилась від доведення діяння до кінця, а вчинені дії не становлять складу кримінального правопорушення;

ґ) наявні підстави, що виключають кримінальну відповідальність (наприклад, необхідна оборона, крайня необхідність тощо).

Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження, допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 повідомила про те, що «… чоловік в камуфляжі схопив її за руку та наказав лягти на підлогу… Надалі, коли вона лежала на підлозі обличчям вниз, вона почула, як хтось викрикнув «несите лом», після чого вона отримала удар в потиличну частину голови, від якого втратила свідомість. Коли прийшла до тями, її підняв чоловік у камуфляжній формі, після чого вона спустилася на перший поверх та пішла на вулицю, де побачила декількох осіб у цивільному одязі…».

Отже, як вбачається, зміст постанови слідчого свідчить про те, що слідчий не встановив конкретно, хто із зазначених ОСОБА_6 співпрацівників був одягнутий у камуфляжну форму.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК України, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, а прокурор щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у даному випадку постанова від 02 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000199 від 30 жовтня 2017 року з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийнята неуповноваженою на те особою слідчим, хоча це є виключним правом прокурора, що, на думку колегії суддів, ставить під сумнів як законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження, так і законність ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про те, що, розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_6 , слідчий суддя не врахував та не перевірив належним чином наведених вище обставин та ухвалив рішення, яке, як і постанова слідчого про закриття кримінального провадження, прийнято з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути, у зв`язку з чим, постанова слідчого та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження № 0000199 від 30 жовтня 2017 року, ? направленню для здійснення досудового розслідування.

Оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді скасовується з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, то інші доводи апелянта колегією суддів не перевіряються, проте, підлягають перевірці слідчим під час досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд за скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: