МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/119/20 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0001328 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області, громадянина України, який має вищу освіту, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого заступником директора ТОВ «Альфа Купол», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або зменшити суму застави у межах передбачених пунктом 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 24 березня 2020 року.
Постановлено звільнити ОСОБА_9 з-під варти у разі внесення застави у розмірі 298 484 (двісті дев`яноста вісім тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. У разі звільнення під заставу, покладено на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_10 з періодичністю кожної середи місяця;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що прокурором не доведені і не аргументовані вимоги, які містяться у статті 194 КПК України.
На думку апелянта, не надано допустимих доказів наявності обґрунтованої підозри.
Зазначає, що у підозрюваного відсутні спроби вчиняти дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Вказує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має на утриманні малолітньої дитини, є учасником бойових дій в АТО, є військовим пенсіонером, є учасником миротворчих місій ООН від України, має постійне місце роботи, відсутні судимості.
На переконання апелянта, слідчий суддя при обранні застави не врахувала його майновий стан.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 2 жовтня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті. 364 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміром застави, послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника та підозрюваного на її підтримку, думку прокурора про її безпідставність, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового і кримінального провадження, зокрема: дані протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення потерпілого ОСОБА_11 від 1 жовтня 2019 року; дані протоколів допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 11 жовтня 2019 року; дані протоколу огляду предмету від 11 жовтня 2019 року; дані протоколів пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2019 року; дані протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2019 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою з діючими службовими особами правоохоронних органів з використанням символіки Національної поліції, знає місце проживання потерпілих та свідків.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити вчиняти або вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин їх вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, з підстав вказаних апелянтом.

Щодо обґрунтування захисника в апеляційній скарзі про зменшення розміру застави, то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до частини 5 статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Так, слідчим суддею при визначенні саме такого розміру застави, у відповідності до частини 5 статті 182 КПК України, враховано характеристики особи обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, розмір шкоди завданої потерпілим, сприяння особі, яка перебуває у міжнародному розшуку, зухвале використання символіки Національної поліції цивільною особою під час вчинення злочину, його матеріальне становище.
Враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та обставини вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо визначення розміру застави у 298 484 (двісті дев`яноста вісім тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн., який є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, є здатним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: