Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/56/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення молодший радник юстиції ОСОБА_5 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року залишено без задоволення погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, непрацюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю.
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою; заборона цілодобово залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Встановлено строк дії ухвали до 16.02.2020 включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 16 грудня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї та заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень імало місце 05 грудня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин. Відповідно до клопотання, ОСОБА_9 , діючи в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , та іншими невстановленими особами, знаходячись на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин», що неподалік ресторану «Корал», у с. Верхній Коропець Мукачівського району, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням вогнепальної зброї, заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, а також заздалегідь пристосованого предмета, грубо порушивши громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлено та умисно ігноруючи правила дорожнього руху, а також правила поведінки, моральності та добропристойності, зверхньо ставлячись до працівників, які здійснюють дорожньо-ремонтні роботи, безпричинно нанесли їм тілесні ушкодження заздалегідь заготовленими та пристосованими предметами, а також здійснили постріли з вогнепальної зброї. Злочинні дії знайшли своє відображення в тому, що 05 грудня 2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи належним йому транспортним засобом марки Ауді модель 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи на відрізку автодороги сполученням «Мукачево-Рогатин» Н-09 неподалік населеного пункту В. Коропець, біля ресторану «Корал», ігноруючи правила дорожнього руху та дії регулювальника, так як на вказаному відрізку автодороги працівниками ТОВ «ШБУ» № 77 проводяться ремонтні роботи, виїхав на зустрічну смугу руху, де в цей час у протилежному напрямку рухалась колона автомобілів, чим спричинив затор. У подальшому, вийшовши з салону автомобіля, усвідомлюючи протиправність своїх дій та ігноруючи загально прийняті правила поведінки, ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок, що знайшло своє відображення в нецензурній лайці та погрозі фізичної розправи в бік працівника ТОВ «ШБУ» №77 ОСОБА_11 , при цьому, розмахував предметом, зовні схожим на «Бейсбольну біту». В той же час, ОСОБА_11 , побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення будь-якого конфлікту з ОСОБА_6 відійшов у бік та пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , який, у свою чергу, з`їхавши на узбіччя попрямував в напрямку с. Сільце Іршавського району. Однак, ОСОБА_6 , не зупинившись на вчиненому, усвідомлюючи протиправний характер, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, 05.12.2019 року о 20.00 годині залучивши своїх знайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на даний час осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на зверхнє безпідставне приниження працівників ТОВ «ШБУ» № 77 та завдання їм тілесних ушкоджень, прибули на двох автомобілях марки БМВ та марки, модель якого на даний час не встановлена до ресторану «Корал» в с. Верхній Коропець, Мукачівського району, де підійшовши до працівників ТОВ «ШБУ-77», ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші чотири невстановлені особи, безпідставно стали вимагати в даних працівників грошові кошти нібито за відшкодування пошкодженого автомобіля, при цьому, демонструючи в руках заздалегідь заготовлені та пристосовані предмети для нанесення тілесних ушкоджень. Отримавши від працівників ТОВ «ШБУ-77» відмову в передачі будь-яких грошових коштів, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вони перебувають у громадському місці, а також незважаючи на інтенсивний рух автомобілів на вказаному відрізку дороги, стали наносити працівникам ТОВ «ШБУ-77» по різним частинам тіла удари заздалегідь заготовленими та заздалегідь пристосованими предметами, при цьому, один із невстановлених досудовим розслідуванням осіб здійснив 5-6 пострілів із вогнепальної зброї невстановленого зразка в бік працівників ТОВ «ШБУ-77», після чого на автомобілях зникли з місця події в напрямку міста Мукачево. Стверджує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_12 , даними протоколу огляду місця події від 05.12.2019 року, допитом потерпілого гр. ОСОБА_12 , допитом свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання гр. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .. Посилається на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, а також враховуючи суспільний резонанс та тяжкість діянь, обставини вчинення правопорушення, тяжкість покарання, та те, що підозрюваний не працює, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 порушень процесуальної поведінки не допускав, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, не веде аморальний спосіб життя, має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований в охоронній фірмі «Чорний медвідь». Також слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та ймовірне покарання, проте, такі ризики слідчий суддя оцінив у сукупності з даними про особу підозрюваного, й визнав їх недостатніми для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ухвалі також вказується на те, що під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, на які посилаються в клопотанні як на підставу застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого та можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Посилається на те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчим суддею не враховано конкретні обставини вчинення злочину, роль підозрюваного як особи, що розпочала конфлікт, а також те, що злочин вчинено із застосуванням насильства. Стверджує, що слідчий суддя не врахував того, що підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, має непогашену судимість, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів. Вважає, що знаходження підозрюваного за місцем свого проживання не виключає можливість його впливу на інших свідків, покази яких мають суттєве значення для встановлення істини в справі. Вказує на те, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ступінь тяжкості злочину, дані про особу підозрюваного, спосіб життя, дають підстави вважати про існування ризиків незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, вчинення ним нового кримінального правопорушення, можливість переховування від органів слідства та суду. Тому, вважає, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, на підставі яких 18.12.2019 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що підозрюваний ОСОБА_6 порушень процесуальної поведінки не допускав, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, не веде аморальний спосіб життя, має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований в охоронній фірмі «Чорний медвідь». У ході апеляційного розгляду прокурор також не посилався на будь-які факти порушень процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_6 ..
Слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення та ймовірне покарання, і при цьому, слідчий суддя, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованих висновків про те, що такі ризики слід оцінювати у сукупності з даними про особу підозрюваного, які б давали підстави для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а в ході розгляду клопотання не доведено наявності ризиків, на які слідчий та прокурор посилаються у клопотанні як на підставу для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу.
Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не вказував на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.
При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
Тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчим суддею не враховано конкретні обставини вчинення злочину, роль підозрюваного як особи, що розпочала конфлікт, а також те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді.
Як такі, що ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не впливають на висновки слідчого судді, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, має непогашену судимість, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів; знаходження підозрюваного за місцем свого проживання не виключає можливість його впливу на інших свідків, покази яких мають суттєве значення для встановлення істини в справі; перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; що ступінь тяжкості злочину, дані про особу підозрюваного, спосіб життя, дають підстави вважати про існування ризиків незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, вчинення ним нового кримінального правопорушення, можливість переховування від органів слідства та суду; що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів зазначає, що прокурор учасник судового розгляду, не надав апеляційному суду матеріали кримінального провадження в яких би містились дані про те, що у даному кримінальному провадженні виносилось повідомлення про підозру й іншим особам. Тому доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині визнаються такими, що не підтверджені відповідними процесуальними рішеннями.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення молодший радник юстиції ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: