Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

27 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2019 року у кримінальному провадженні №0000545 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 27 вересня 2017 року) відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Холмськ Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні якого перебуває троє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання відповідно до ст.75 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з випробуванням та встановленням однорічного іспитового строку та вироком Маневицького районного суду Волинської області від 01 лютого 2018 року за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2019 року переглянути та дослідити матеріали провадження у відповідності до ст.71 КК України. Також просить зарахувати у відповідності до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2018 року до моменту подачі апеляційної скарги.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, поглинувши менш суворе основне покарання у виді позбавлення волі, призначене оскаржуваним вироком, більш суворим основним покаранням у виді позбавлення волі, призначеним вироком Маневицького районного суду Волинської області від 01 лютого 2018 року. Зараховано у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання у виді позбавлення волі, частково відбуте за останнім вироком Маневицького районного суду Волинської області від 01 лютого 2018 року, починаючи з 01 лютого 2018 року. Також, прийнято рішення про самостійне виконання даного вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2019 року та вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року. Судом також було вирішено питання щодо долі речових доказів. Крім того, прийнято рішення стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в сумі 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн..

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій, вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного призначення покарання за сукупністю вироків та зарахування строку попереднього ув`язнення. Посилається на залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що 15 червня 2018 року його було етаповано до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» для здійснення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000545, а тому вважає, що є достатні підстави для зарахування періоду з 15 червня 2018 року у строк попереднього ув`язнення.

За вироком суду, 27 вересня 2017 року в обідню пору доби, перебуваючи на горищі загального користування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно з метою заволодіння чужого майна, викрав 6 (шість) фрагментів металевих труб, чим спричинив Кузнецовському міському комунальному підприємству майнову шкоду на загальну суму 355 (триста п`ятдесят п`ять) грн. 20 коп.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора щодо залишення вироку без змін, а апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні, зазначеного у вироку кримінального правопорушення, ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є вірною та в поданій обвинуваченим ОСОБА_4 апеляційній скарзі не оспорюється.

Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_4 порушується питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні поставленого йому у вину злочині та його кваліфікації.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зарахування у відповідності до ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення з 15 червня 2018 року у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то колегія суддів вважає їх неспроможними зважаючи на слідуюче.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2018 року, з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження №0000545, постановлено обвинуваченого ОСОБА_4 перевести із ДУ «Катеринівська ВК (№46)» до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» (а.с.55, т.1).

Як вбачається з довідки №05-1209 від 26 лютого 2020 року, виданої ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», на виконання ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 прибув до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» 15 червня 2018 року та перебуває в установі по даний час.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.106, 107 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 р. (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046 УІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультра активну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-УІІІ є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-УІІІ як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.72 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-УІІІ (пряма дія Закону № 2046 УІІІ).

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, в межах якого обвинувачений просить зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 27 вересня 2017 року (кримінальне провадження №0000545).

Тобто, в даному випадку, застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. А тому доводи апеляційної скарги щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з 15 червня 2018 року у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в цій частині не заслуговують на увагу.

Однак, із оскаржуваного вироку у кримінальному провадженні №0000545 вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення термін, який становить період часу з 01 лютого 2018 року до 03 червня 2019 року із розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, зазначене у ній, на думку колегії суддів, не є підставами, в порядку ст.409 КПК України, для зміни вироку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3