Справа № 727/958/20
Провадження № 1-кп/727/152/20
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНВЦІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження за №0000055 від 09.11.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, уродженця м. Воркута с. Северний Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, тимчасово непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, - В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 02.01.2020 року, в період часу з 08:00 год. по 09:00 год., перебуваючи в якості гостя у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_5 , протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, на кухні вказаної квартири, після розпивання спиртних напоїв, зі столу, викрав мобільний телефон, марки «SamsungGalaxyA30», чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , із захисним склом та сім-картою ПрАТ «ВФ Україна», номером НОМЕР_3 , загальна вартість якого становить 5 155,50 грн., після чого, покинув приміщення квартири, в подальшому, розпорядився викраденим майном, на власний розсуд, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5 155,50 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, в порядку вимог ст.. 351 КПК України, надав покази в яких підтвердив обставини скоєння ним злочину за обставин, викладених в установочній частині вироку, у вчиненому розкаявся. Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, повністю погодившись із пред`яленим обвинуваченням. У наданих показаннях не заперечував вчинення ним крадіжки, коли він перебував 02.01.2020 року у приміщенні квартири АДРЕСА_2 в гостях, де на кухні випивав з потерпілою і її чоловіком спиртне; будучи в стані сп`яніння, він зі столу в кухні забрав мобільний телефон, йому не належний, марки «SamsungGalaxyA30», після чого, вийшов із квартири та пішов до ломбарду, де здав телефон, а за отриманні кошти придбав спиртне.

Судом встановлено, що покази обвинуваченого надані в засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів у правильності розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд, з врахуванням позиції прокурора, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу, не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, документів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Вимоги ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 337 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 в засіданні було роз`яснено.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце судового розгляду справи, суду останньою надано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила, покарання обвинуваченому винести на розсуд суду.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора та думку обвинуваченого, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі потерпілої

За результатами судового розгляду, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , з врахуванням з`ясованих в засіданні обставин знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та дії ОСОБА_4 вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, визнання вини у вчиненому, часткове відшкодування завданої потерпілій майнової шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння.

Судом, за з`ясованими обставинами і дослідженими матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого установлено, що ОСОБА_4 , перебуває на обліках за місцем реєстрації у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше, притягувався до кримінальної відповідальності, одна в силу вимог ст.. 89 КК України вважається не судимим; не працює, , у вчиненому розкаявся, шкоду потерпілій частково відшкодував майнову шкоду, сприяв у розкритті злочину. Згідно висновку 84 від 24.01.2020 року на період часу до якого відноситься інкремінуєме йому діяння, ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Досліджені документи, що характеризують обвинуваченого, вказують на те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, а отже, з врахуванням наведеного вище і з врахуванням способу життя обвинуваченого; а саме, що ОСОБА_4 офіційно не працює, зловживає спиртними напоями; враховуючи ступінь тяжкості ним вчиненого, особливості й обставини скоєння кримінального правопорушення; форму вини, мотив і мету, спосіб, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи вищенаведене, обставини які обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_4 , дані про винну особу, з врахуванням думки потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції останнього від суспільства і йому слід призначити покарання достатнє й необхідне для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з можливим застосуванням до нього вимог ст. ст. 75, 76 КК України

Згідно з вимогами ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення покарання має бути співмірним зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи. Призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засуджених, а також запобігти вчиненню нових злочинів. (ч.2 ст.50 КК України).

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення і вирішення справи судом…. Аналогічною, є позиція і в рішенні по справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року п.79.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися; на даній стадії судового розгляду справи, прокурор не зверталася із клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Цивільний позов потерпілою на стадії досудового розслідування і до початку судового розгляду, подано не було. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею, у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, із покладенням на нього, згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також обов`язку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з моменту його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1