Ухвала
іменем України
13 квітня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-5742ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 березня 2020 року,

встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку. Обґрунтувуючи свої доводи, зазначає, що апеляційний суд при перегляді ухвали від 24 січня 2019 року вийшов за межі повноважень, визначених КПК України, оскільки не мав права закривати провадження за нововиявленими обставинами.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. При цьому частинами 2, 3 вказаної статті закріплено виключний перелік таких обставин.

Статтею 460 КПК України передбачено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Системне тлумачення вказаних та інших положень глави 34 КПК України у сукупності із загальними принципами, що визначають кримінальний процес, дає підстави стверджувати, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Такий підхід сформульовано в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19), в якій зазначено, що за нововиявленими обставинами може бути переглянуто лише судові рішення, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Частиною 1 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрійі статус суддів» визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, які визначено процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України, поданого в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 16 квітня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на майно, вилучене 7 лютого 2018 року в ході проведення обшуку нежитлових приміщень у будівлі на АДРЕСА_1 , які використовуються ОСОБА_4 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року вказане судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_4 без задоволення.
ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених пунктами 1, 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.
Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року було відкрито провадження за вказаною заявою.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року повернуто особі, яка її подала.
Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року зазначену ухвалу скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
За наслідками нового апеляційного розгляду ухвалою Київського апеляційного суду від 17 березня 2020 року апеляційне провадження було закрито у зв`язку з тим, що заява ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
Оскільки ухвала Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року не є рішенням по суті кримінального провадження, то не відноситься до тих рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому главою 34 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд, установивши, що заяву адвоката ОСОБА_4 подано на судове рішення, яке не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, враховуючи те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року було відкрито провадження про перегляд за нововиявленими обставинами, обґрунтовано закрив апеляційне провадження.
Доводи скаржника про те, що апеляційний суд при прийнятті рішення про закриття апеляційного провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вийшов за межі повноважень, визначених КПК України, є безпідставними.
Так, згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 180/210/17, апеляційний суд, установивши після відкриття провадження, що його було відкрито за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Аналогічний підхід, з яким погоджується і колегія суддів, застосував Київський апеляційний суд при розгляді заяви ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, з урахуванням того, що з касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення вбачається відсутність підстав для задоволення скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3