Справа № 344/7532/20
Провадження № 1-кс/344/2838/20
У Х В А Л А
23 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що 11.06.2020 року у відповідь на інформаційний запит від 05.06.2020 року, зареєстрований в журналі вхідної кореспонденції Івано-франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за вх.№ 30-зі від 09.06.2020 року, щодо надання інформації про виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 20.02.2020 року у межах кримінального провадження №0003413 від 11.10.2019 року скаржнику повідомлено наступне: відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20.02.2020 року, досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0003413 від 11.10.2019 року відновлено 20.02.2020 року; у подальшому, на підставі постанови слідчого від 25.04.2020 року, вказане кримінальне провадження закрито. Зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було проведено неповно та односторонньо, постанову про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Згідно заяви про уточнення вимог скарги просив постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0003413 від 25.04.2020 скасувати; зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області визнати ТОВ СМ@РТ СЕРВІС потерпілим; зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області забезпечити доступ до приміщення ПрАТ Івано-Франківський завод Промприлад, де зберігається майно представникам ТОВ СМ@РТ СЕРВІС, в особі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в термін до 08.07.2020 року; зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області провести комісійну інвентаризацію та оцінку майна ТОВ СМ@РТ СЕРВІС, яке знаходиться в приміщенні ПрАТ Івано-Франківський завод Промприлад за участі представників ТОВ СМ@РТ СЕРВІС, в особі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в термін до 08.07.2020 року; зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області забезпечити безперешкодне повернення майна ТОВ «СМ@РТ СЕРВІС», яке знаходиться в приміщення ПрАТ Івано-Франківський завод Промприлад представникам ТОВ СМ@РТ СЕРВІС, в особі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в термін до 08.07.2020 року.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав, що в ній зазначені, надав пояснення про те, що слідчим в рамках кримінального провадження не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, окрема не проведено допит заявника, не відібрано пояснення свідків, рішення про закриття провадження є передчасним. Постанову про закриття кримінального провадження винесено повторно, попередньо слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було скасовано постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Представник органу досудового розслідування судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

Відповідно до п. 10 ст. 290 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Учасники спору, які не прибули в судове засідання не надали суду доказу наявності поважних причин для оголошення в судовому засіданні перерви.

25/04/2020 слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

В п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Доказу самостійного скасування оскаржуваної постанови суду не надано.

В п. 3 ст. 110 КПК України вказано, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора в тому числі складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В постанові слідчого не вказано на обставин, які є підставами для прийняття постанови, слідчими не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення оскаржуваного процесуального рішення, слідчим не винесено процесуальних рішень з приводу клопотань та заяв потерпілої.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доказування обставин, що спростовують пояснення скаржника та його правову оцінку фактичних обставин законом безпосередньо покладено на правоохоронний орган, який ухвалив відповідну постанову.

Так, ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справіТанрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Кримінальне провадження закрито слідчим з підстави, відсутності складу злочину, доказів здійснення слідчих дій і встановлення правових підстав для закриття кримінального провадження суду не надано.

Таким чином скаргу в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження обґрунтовано належними правовими підставами.

З приводу вирішення питань про проведення слідчих дій.

Згідно з ст. 40 КПК України передбачено повноваження слідчого при здійсненні досудового розслідування, що належить до його компетенції, яка реалізується ним дискреційно з правових підстав та у порядку, що визначені процесуальним законом. Також, згідно процесуального закону допит здійснений на стадії досудового розслідування не приймається в якості доказу на стадії судового провадження.

Отже визначені права належить органу досудового розслідування безпосередньо та реалізується ним самостійно, дискреційно.

У свою чергу особа, яка звернулась зі скаргою має право надати суду докази неправомірності дій, рішень та бездіяльності органу досудового розслідування. Само по собі непогодження і не визнання рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування не вказує на їх неправомірність.

Таким чином скаргу в цій частині не обґрунтовано належними правовими підставами.

Згідно з ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Скаржником не долучено належних та допустимих доказів в підтвердження факту звернення з відповідними клопотаннями про проведення слідчих дій та наявності постанов про відмову в проведенні відповідних слідчих дій.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, що складають предмет судового розгляду законом покладено на відповідну заінтересовану сторону.

Таким чином скарга позбавлена правових підстав, в зазначеній частині.

В ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживання правами, передбаченими в конвенції.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Порушення принципу змагальності та диспозитивності кримінального провадження, затягування досудового розслідування необґрунтованими клопотаннями та скаргами не гарантовано скаржнику національним законом та міжнародно-правовими зобов`язаннями України, а тому не забезпечуються судом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
скаргу задовольнити частково;

скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 25.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0003413;

в іншій частині скарги відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1