Справа № 361/7818/19
Провадження № 1-кп/361/711/19
В И Р О К
Іменем України

12 грудня 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю законного представника
потерпілого ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари обвинувальний акт з угодою про примирення від 29 жовтня 2019 року, укладеною між законним представником потерпілого та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002390 від 20.08.2019 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовківці, Борщівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, не є депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:

І . Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
19 серпня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував біля озера в парку «Перемоги» за адресою: вул. Грушевського, м. Бровари, Київська область, коли в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «Xiomi» моделі «RedMi 6 A» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у малолітнього ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, перебуваючи за вищевказаною адресою, з сумки, належної ОСОБА_7 , ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «RedMi 6 A» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 1970 гривень, належний останньому. Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викрадений майном на власний розсуд.
ІІ. Стаття (частина статті) закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_6 .

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
ІІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
29 жовтня 2019 року між законним представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована в повному обсязі, вчинення на користь потерпілого та законного представника потерпілого будь-яких дій, пов`язаних з відшкодуваням шкоди, не вимагається, сторони погодились призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
IV. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Суд доходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про примирення, зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та законного представника потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між законним представником потерпілого та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнав свою вину, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки, передбачені ст. 476 КПК України в разі невиконання угоди.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

V. Мотиви призначення покарання.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому, узгодженого сторонами покарання.
Відповідно до угоди, сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались.
Речові докази мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «RedMi 6 A» повернуто ОСОБА_5 .

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, шляхом повернення майна законному представнику потерпілого, а саме грошових коштів в сумі 1970 гривень 00 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 468, 469, 471, 473- 475, 476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 29 жовтня 2019 року, укладену між законним представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002390 від 20.08.2019 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 (дві) копійки за проведення судової експертизи № 13-1/1689 від 24.09.2019 року.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарги, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1