Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 489/31/19
Провадження № 1-кп/490/10/2020
У Х В А Л А
03 квітня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0002923 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1. Прокурор просив про продовження строку раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спираючись про те, що ризики, які були враховані під час обрання цього запобіжного заходу, наразі не усунуті та не зменшились.

2. Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання заперечували та просили про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, спираючись про те, що він перебуває під вартою протягом тривалого терміну, а його належна процесуальна поведінка може бути забезпеченою за допомогою менш суворого запобіжного заходу

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

3. Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин

22 липня 2018 року приблизно о 04:30 годині, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту наніс своїй співмешканці ОСОБА_8 не менше чотирьох ударів ножем в область грудної клітки, внаслідок чого сталась її смерть.
Ці дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - як умисне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

4. Обвинувачений у суді свою вину у вчиненні злочину не визнав, стверджує про однобічність досудового розслідування, зокрема - про те, що під час досудового розслідування не був врахований той факт, що перед смертю ОСОБА_8 саме він викликав "швидку допомогу".

5. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 липня 2018 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Подальшими ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду міста Миколаєва під час досудового розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - до 16 січня 2019 року.

Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва, що були залишеними без змін відповідними ухвалами Херсонського апеляційного суду, строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - до 06 квітня 2020 року включно.

6. Протягом періоду з січня 2019 року до 06 жовтня 2019 року справа розглядалась колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .. Під час розгляду справи у цьому складі суду судом були досліджені зібрані під час досудового розслідування документи, а також був допитаний експерт та головний свідок у справі. Окрім того, судом був досліджений речовий доказ, забезпечена явка інших свідків у справі.

07 жовтня 2019 року, в зв`язку із неможливістю участі судді ОСОБА_9 в цей день у розгляді справи та необхідності вирішення невідкладних питань, цей суддя був замінений суддею ОСОБА_10 .. В зв`язку з таким за клопотанням обвинуваченого розгляд кримінального провадження був розпочатий спочатку.

Далі, протягом періоду з 07 жовтня 2019 року судом були досліджені усі зібрані під час досудового розслідування докази; суду залишилось повторно отримати в експерта роз`яснення його висновку та вирішити питання про закінчення дослідження обставин справи та перевірку їх доказами. Та явка експерта у судове засідання судом була забезпечена.

Проте, 03 квітня 2020 року в зв`язку із неможливістю участі судді ОСОБА_10 в цей день у розгляді справи та необхідності вирішення невідкладних питань, цей суддя був замінений суддею ОСОБА_2 ..

Та обвинувачений знов заявив клопотання про розгляд кримінального провадження спочатку. При цьому показовим є те, що під час нового розгляду обвинувачений посилався на покази свідків та матеріали справи, які досліджувались судом під час попередніх розглядів, вважаючи їх повною мірою дослідженими та відомими новому складу суду.

7. Окрім того, під час судового засідання 03 квітня 2020 року обвинувачений неодноразово заявляв про своє небажання брати участь у судовому розгляді кримінального провадження, а також - тричі порушував порядок судового засідання, в зв`язку із чим головуючим йому було зроблене зауваження та він був попереджений про те, що у разі продовження такої поведінки він буде видалений з зали судового засідання на весь період розгляду справи.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали

8. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під ставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

9. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

10. Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини, особа в будь-якому випадку повинна демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватись від використання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався

11. Стосовно обставин цієї справи суд в черговий раз відзначає, що оскільки по справі триває судовий розгляд, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

За такого, посилання ОСОБА_6 про необґрунтованість підозри, колегія суддів до уваги не приймає.

12. Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Додатковим підтвердженням такого ризику суд вважає наступне.

В цьому випадку позиція обвинуваченого загалом зводиться до того, що він, систематично використовуючи заходи, що затягують провадження у справі, утримуючись від використання засобів внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання, до того - заявляючи про своє відверте небажання брати участь у розгляді справи, тим не менш наполягає на його звільненні з-під варти до розгляду справи по суті, спираючись, зокрема, на тривалість судового провадження. Таке доводить, що обвинувачений в дійсності не є зацікавленим у доведенні своєї невинуватості, але в той же час намагається у будь-який спосіб добитися свого звільнення з-під варти до ухвалення рішення по суті обвинувачення. Таке, в свою чергу, не може бути поясненим інакше, ніж тим, що обвинувачений вживає усіх доступних йому заходів для уникнення суду, тобто - щодо переховування від суду.
Що ж стосується посилань обвинуваченого про те, що він викликав медичну допомогу та місця події не покинув, то, в контексті його позиції по суті справи вони свідчать ні про що інше, як про обрану обвинуваченим лінію захисту, але наведених вище висновків суду про те, що він вживає заходів щодо ухилення від суду не спростовують.

13. До того ж, ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних тяжких злочинів, пов`язаних із посяганням на особу; наразі обвинувачується у вчиненні злочину на тлі зловживання спиртними напоями, що негативно характеризує особу обвинуваченого як такого, що схильний до систематичної злочинної діяльності.

Таке доводить, високий ступінь ризику того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.

14. Запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, не є можливим з огляду на характер цих ризиків.

15. Посилання захисту про тривалість перебування ОСОБА_6 під вартою в цьому випадку не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, адже така тривалість наразі зумовлена поведінкою самого обвинуваченого.

Посилання захисту на те, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання, не зменшує встановлених судом ризиків.

16. Посилання обвинуваченого, ніби вказані прокурором ризики не підтверджуються належними та допустимими доказами, є непереконливими, адже суперечать наведеним вище висновкам суду.

В зв`язку з таким суд доходе висновку про те, що наразі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є можливим лише шляхом подальшого застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

При цьому враховуючи, що наразі продовження судового розгляд наразі не є можливим, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 01 червня 2020 року включно.
2. У задоволенні клопотання захисту - відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва.

Головуючий суддя = ОСОБА_1 =

Суддя = ОСОБА_2 =

Суддя = ОСОБА_3