В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" грудня 2019 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0007471 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Потіївка, Радомишльського району, Житомирської області, громадянки України, середньою спеціальною освітою, розлученої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
06.09.2019 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 прийшла до магазину «Бершка», що належить ТОВ «Бершка Україна» та знаходиться в торгівельному центрі «Скай Молл» за адресою: м.Київ, просп.Ватутіна, 2-т, з метою здійснення покупок. Пройшовши в торговий зал, ОСОБА_3 помітила на вітрині жіночі штани та жіночу блузу, на придбання яких в останньої не вистачало коштів, та у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, жіночих речей, з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, ОСОБА_3 взяла з вітрини жіночі штани ТМ «Бершка», закупівельна вартість яких становить 247 гривень 61 копійка, та жіночу блузку ТМ «Бершка», закупівельною вартістю 216 гривень 97 копійок, які були обладнані сигнальними магнітними кліпсами, після чого направилась до примірочної кабінки.
В подальшому, пройшовши до примірочної кабінки, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та її дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців, усвідомлюючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати свої дії, використовуючи манікюрні ножиці, які були у неї у власній сумці, зняла сигнальні магнітні кліпси з обраних нею жіночих штанів, та жіночої блузи, після чого помістила їх до власної жіночої сумки.
Продовжуючи свої протиправні дії, що спрямовані на таємне викрадення чужого майна, бажаючи приховати свої дії, щоб мати змогу безпосередньо залишити приміщення магазину, зняті нею сигнальні магнітні кліпси, ОСОБА_3 винесла з примірочної кабінки до торгового залу, та з метою відведення від себе підозр, залишила їх серед іншого одягу, який перебував у реалізації.
В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_3 , утримуючи в руках власну жіночу сумку, в якій знаходились жіночі штани та жіноча блуза ТМ «Бершка», впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, почала рухатись у напрямку виходу з приміщення магазину, проте на виході з магазину спрацювали сигнальні рамки «антикрадіжка», оскільки вказаний одяг обладнано додатковими захисними елементами, відповідно остання була затримана працівниками охорони магазину.
Таким чином ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти з магазину «Бершка» жіночі штани ТМ «Бершка», закупівельна вартість яких становить 247 гривень 61 копійка, та жіночу блузку ТМ «Бершка», закупівельною вартістю 216 гривень 97 копійок, а всього товару на загальну суму 646 гривень 58 копійок та розпорядитись ними на власний розсуд, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони торговельного комплексу.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 06.09.2019 року, о 18 годині 00 хвилин, вона прийшла до магазину «Бершка», що знаходиться в торгівельному центрі «Скай Молл» за адресою: м.Київ, просп.Ватутіна, 2-т, з метою здійснення покупок. Пройшовши в торговий зал, помітила на вітрині жіночі штани та жіночу блузу, на придбання яких не вистачало коштів. Взяла з вітрини жіночі штани та жіночу блузку, які були обладнані сигнальними магнітними кліпсами, після чого направилась до примірочної кабінки, усвідомлюючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», використовуючи манікюрні ножиці, які були у власній сумці, зняла сигнальні магнітні кліпси, після чого помістила їх до власної жіночої сумки та, впевнившись, що за діями ніхто не спостерігає, почала рухатись у напрямку виходу з приміщення магазину, проте на виході з магазину була затримана працівниками охорони магазину. Протиправні діяння, які ставляться їй в провину, вона не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час вона проживає з сином, не працює, пенсіонерка. Злочин вчинила, оскільки не мала достатньо коштів на оплату товарів. Просить призначити їй покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останньої за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винної, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонеркою. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченої на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 її майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ст.53 КК України, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді штрафу.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0007471 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/17638/19.
Речові докази:
- жіночі штани (арт.5065/628/800/04), спідницю (арт.5821/168/600/04), кросівки (арт.1030/031/001/39), які належать ТОВ «Бершка Україна», і знаходяться на зберіганні представника ТОВ «Бершка Україна» ОСОБА_5 , залишити власнику.
- манікюрні нижниці які є знаряддям злочину, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м.Києві, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та направити представнику потерпілого. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1