Справа № 675/867/20
Провадження № 1-в/675/105/2020
У Х В А Л А
"04" червня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», погоджене з головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницькій області, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року за ст.ст. 152 ч. 3, 153 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України виключено з мотивувальної частини вироку при кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 153 КК України ознаку повторності. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 16 грудня 2014 року по 23 травня 2016 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Раніше судимий 10 квітня 2012 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі. 21 лютого 2014 року відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 13 лютого 2014 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 22 дні.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року зараховано в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 період з 05 квітня 2011 року по 09 квітня 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 16 грудня 2014 року.
Кінець строку: 28 червня 2020 року.
Начальник Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 подання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення подання, мотивуючи тим, що засуджений не довів своє виправлення.
Від спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницькій області надійшло клопотання про слухання даної справи у відсутності їхнього представника. Заперечень по суті даного подання спостережна комісія не має.
Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши надані матеріали та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У ч. 2 ст. 81 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 152 ч. 3, 153 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, один з яких є особливо тяжким.
Вироком суду засудженому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду подання у суді з урахуванням зарахованого йому строку попереднього ув`язнення більше строку призначеного покарання.
Отже, ОСОБА_5 відбув визначений законом термін, після якого може ставитись питання про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Слід вказати, що необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є також те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання.
За змістом характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби установи від 21 квітня 2020 року, погодженої з заступником начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» із соціально-виховної та психологічної роботи, ОСОБА_5 на даний час характеризується добре, не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потреб, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, самостійно виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт по благоустрою території установи згідно з ст. 118 КК України ставиться із розумною ініціативою. Відношення до представників адміністрації добре, в спілкуванні з ними поводить себе ввічливо, тактовно. ОСОБА_5 має 5 заохочень, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», на профілактичних обліках не перебуває.
Згідно з довідками Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» від 03 квітня 2020 року № 95 та від 29 травня 2020 року № 148 ОСОБА_5 був працевлаштований в колонії з лютого 2018 року по березень 2020 року, з лютого по жовтень 2018 року працював днювальним, з грудня 2018 року по березень 2020 року різноробочим в ремонтно-будівельній бригаді. За виконану роботу одержував заробітну плату.
Проте, як вбачається з наданих суду матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ЗВК № 58 з 10 червня 2016 року.
З 19 грудня 2014 року він утримувався у слідчому ізоляторі м. Хмельницький, де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
Разом з тим, за час відбування покарання в Замковій виправній колонії № 58 у період з червня 2016 року по жовтень 2018 року засуджений 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, характеризувався протягом вказаного періоду посередньо, свідомо не виконував передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонстрував зневажливе ставлення до цих вимог, посягав на права та свободи, честь і гідність представників адміністрації. Порушення вимог встановленого режиму відбування покарання полягали у зберіганні заборонених предметів, порушеннях розпорядку дня, нетактовній поведінці до представників адміністрації, відмові вийти на бесіду до начальника колонії, проявах загрози життю та здоров`ю представників адміністрації, заподіянні собі членоушкоджень, створенні конфліктної ситуації з іншим засудженим. У зв`язку з цим до нього неодноразово застосовувалися стягнення у виді догани, суворої догани, ПКТ, ДІЗО.
Зазначені обставини підтверджуються характеристиками від 15 вересня 2016 року, 16 березня 2017 року, 19 вересня 2017 року, 02 січня 2018 року, 16 липня 2018 року, наявними у матеріалах особової справи засудженого.
Усі вищевказані стягнення хоч і є погашеними, проте висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений довів своє виправлення.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 протягом періоду часу до настання строку передбаченої законом пільги у виді умовно-дострокового звільнення характеризувався посередньо, не заохочувався, систематично допускав порушення режиму утримання, за що одинадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, тобто його поведінка не була сумлінною. Тільки протягом останнього періоду часу засуджений характеризується позитивно.
Останні покращення у поведінці засудженого свідчать про те, що він стає на шлях виправлення, однак не доводять повного досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак належних висновків не зробив та знову скоїв умисні злочини, один з яких є особливо тяжким, за які на даний час відбуває покарання.
Зазначені обставини свідчать про кримінальну направленість дій та поведінки ОСОБА_5 .
У відповідності до даних довідки головного бухгалтера Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» від 03 квітня 2020 року № 94 ОСОБА_5 має борг за виконавчим листом про стягнення на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 23 774 грн. 55 коп.
Наведені дані в значній мірі спростовують додану до подання характеристику на засудженого та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів того, що сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, тому підстави для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення відсутні.
З урахуванням викладеного, подання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», погодженого з головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницькій області, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1