Справа № 355/566/20
Провадження № 1-кс/355/109/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
відмову в задоволенні клопотання

22 травня 2020 року слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого відділення Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000277 від 11.05.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло дане клопотання про арешт майна, мотивоване тим, що слідчим відділенням Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 11.05.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10 травня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин невстановлена особа, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходла поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , де помітив припаркований легковий автомобіль ВАЗ 21099 фіолетового кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, невстановлена особа не маючи права керувати вищевказаним автомобілем та дозволу власника на його експлуатацію, відчинив незамкнені водійські двері, після чого помітивши ключі в замку запалення автомобіля завів двигун та почав рух в напрямку с. Бзів Баришівського району Київської області, вчинивши таким чином незаконне заволодіння транспортного засобу ВАЗ 21099 фіолетового кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Посилаючись на те, що з місця події виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «ВАЗ 21099» фіолетового кольору. номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що став об`єктом злочинного посягання та предметом злочину, а також підпадає під вимоги ст. 98 КПК України, слідчий, посилаючись на приписи ст.ст. 170-173 КПК України просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій він просить розглядати клопотання без його участі проти задоволення клопотання заперечує, оскільки він є інвалідом та автомобіль потрібен йому для відвідування медичного закладу.

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 64 Конституції України Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 11.05.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим слідчим не надано жодного доказу вилучення вищезазначеного майна, визнання майна речовим доказом та того де дане майно знаходиться на даний час.

Таким чином вважаю , що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Стаття 100 ч.1 КПК України передбачає, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 64 Конституції України, ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділення Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000277 від 11.05.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1