Справа № 396/400/20
Провадження № 1-кс/396/114/20
УХВАЛА
20.02.2019 навчальним закладом укладено договір контрактації № 4585-юр/2019 з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (с. Головківка Олександрійського району).
Із змісту договору та документів щодо виконання сільськогосподарських робіт, вбачається, що вказані земельні ділянки, розпорядження якими належить до компетенції органів державної виконавчої влади, фактично передаються в користування ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без укладення договору оренди землі.
Фактично, укладений договір контрактації є прихованим договором оренди землі та суперечить вимогам ст ст 1130,1131, 203, 215, 235 ЦК України, 92,95, 123, 123, 134 ЗК України та Закону України «Про оренду землі».
З огляду на викладене, службові особи ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » при укладенні прихованого договору оренди землі, діючи в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перевищили службові повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою державної власності, чим заподіяли істотної шкоди законним інтересам навчального закладу та держави.
Таким чином, в діях службових осіб ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
З метою дослідження усіх обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, зокрема щодо встановлення кола осіб причетних до його вчинення, перевірки законності здійснення діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також для подальших експертних досліджень виникла необхідність отримати тимчасовий доступ та вилучити завірені копії документів, що містять інформацію щодо:
- звітності ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) за 2018 та 2019 роки, з належним чином завіренні копії звітніх документів за вказаний період.
Документи щодо звітності ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », містять інформацію з приводу залучення працівників, їх кількість та періодичність виконання робіт на земельній ділянці, вагу урожаю, місце його реалізації, найменування залученої техніки, її кількості та частоту здійснення на ній робіт. Зазначена інформація підлягає обов`язковому дослідженню, так як містить фактичні дані, що можуть свідчити про протиправні діяння службових осіб ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та дирекції ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та експертного дослідження.
Таким чином на документах, щодо звітності ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Подали заяви про розгляд даного клопотання без їх участі.
Слідчий суддя розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за відсутності слідчого, прокурора, що повністю узгоджується з положеннями ст.163 КПК України.
У відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.
У відповідності до положень ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись із ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Як визначено у ч. 3 та ч. 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положеньКонституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких наданаВерховною Радою України, цього Кодексута інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 15 - тимчасовий доступ до речей і документівКримінального процесуального Кодексу України(надалі -КПК України).
А саме, у випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливості їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України).
Такий доступ здійснюється в порядку визначеному законом, а саме на підставі ухвали слідчого судді (ч. 1 ст. 132, ч. 2 ст. 159, ст. 164 КПК України).
Також, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо надання тимчасового доступу (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.
Зокрема, заявник має довести, що є дійсними підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
До матеріалів клопотання слідчим долучини лише витяг з ЄРДР та рапорт прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Крім того відповідно до п.3 ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.
Всупереч цієї вимоги Закону, у прохальній частині клопотання слідчого, відсутні посилання на чіткий перелік речей та документів, які поставлено за мету вилучити. Такий недолік порушує принцип «юридичної визначеності», передбаченого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слідчий не зазначив назву, дату, реквізити документу, до якого планує доступ, перелік документів має загальних характер, не конкретизований, та дозволяє розширене тлумачення. Така невизначеність є істотним недоліком. За принципом диспозитивності, слідчий суддя не може на власний розсуд визначати предмет доказування, організовувати розслідування, самостійно визначати документи, до яких слідчий має намір отримати тимчасовий доступ.
Кримінальним процесуальним кодексом України саме на сторону кримінального провадження, в тому числі слідчого і прокурора, які звертаються до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів покладено обов`язок довести наявність обставин, перелічених в п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК України, які слідчими суддями розглядаються із урахуванням вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, яка містять загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Ухвала слідчого судді має відповідати положенням ст. 164 КПК України.
Отже, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1