Єдиний унікальний номер 448/520/20
Провадження № 1-кп/448/135/20
В И Р О К
Іменем України

19.06.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000120 від 30.03.2020р., про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, 30.03.2020р. близько 13:00год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшов у приміщення сакральної споруди (каплички), що за адресою: АДРЕСА_2 та за допомогою каменя, який знайшов поруч біля вищевказаної сакральної споруди, намагався розбити дерев`яну скарбничку, яка знаходилась всередині та таким чином заволодіти грошовими коштами в сумі 327грн., які знаходились в середині такої, однак не довів свого злочинного наміру до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений та затриманий жителями даного села ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
29.04.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 з другої сторони укладена угода про примирення.
Згідно з умовами угоди про примирення потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, а також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Також з угоди вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст.476 КПК України.
Із угоди також вбачається, що на час укладення такої потерпіла ОСОБА_5 немає жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Не заперечив на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні ствердила, що обвинувачений вибачився за скоєне, до такого не має жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 29.04.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні злочину такий визнав беззастережно.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.
Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що угоду про примирення, укладену 29.04.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 з другої сторони, слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази: - камінь, який 30.03.2020р. вилучено із сакральної споруди та переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області (квитанція №000291) слід знищити; - грошові кошти в сумі 327 (триста двадцять сім) гривень, котрі знаходились у скриньці на пожертви у сакральній споруді та передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ,- вважати останній повернутими.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 29.04.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: - камінь, який 30.03.2020р. вилучено із сакральної споруди та переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області (квитанція №000291), - знищити; - грошові кошти в сумі 327 (триста двадцять сім) гривень, котрі знаходились у скриньці на пожертви у сакральній споруді та передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ,- вважати останній повернутими.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1