ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 661/5651/18
Номер провадження : 11-кп/819/247/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_7
обвинуваченого : ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції з Новокаховським міським судом Херсонської області та ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» виділені матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002276 від 25.09.2018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу та продовжено термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 січня 2020 року (включно).
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його стійку схильність до злочинної діяльності, постійного місця роботи і сталих соціальних зв`язків не має, характеризується негативно, підтримує стосунки з особами, які ведуть антисуспільний спосіб життя та є раніше судимими, а також по даній справі ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинах, судове слідство тільки розпочалося, свідки на даний час по справі не допитані, у зв`язку з чим існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду або іншим чином перешкоджати судовому розгляду та впливати на потерпілих та свідків, тому підстав для зміни запобіжного заходу не має.
На вказану ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу суду першої інстанції від 19.11.2019 року та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що вказані злочини він не вчиняв, матеріали кримінального провадження стосовно нього сфабриковані, докази були зібранні з порушенням норм КПК України, тому не можуть слугувати належним доказом його обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції врахував тяжкість кримінальних правопорушень, характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його стійку схильність до злочинної діяльності, відсутність постійного місця роботи та сталих соціальних зв`язків, негативну характеристику, а також, що судове слідство тільки розпочалося, потерпілі та свідки не допитані, на яких обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу може в подальшому впливати, а також існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду або іншим чином перешкоджати судовому розгляду.
На думку колегії судів, суд дійшов правильного висновку про те, що доцільно було на той час продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились та є обґрунтованими.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також на дані про особу обвинуваченого, які містяться в матеріалах провадження, а саме, що останній не має будь-яких стійких соціальних зв`язків, які б стримували його від ухилення від органів правосуддя, неодружений і непрацевлаштований, негативну характеристику та наявність попередніх судимостей.
Зазначені обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі відмови у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та зміни запобіжного заходу на домашній арешт, перебуваючи на свободі, останній може вчинити активні дії щодо переховування від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, що справа стосовно нього сфабрикована і він не винен, є безґрунтовними.
Саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих та свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З огляду на вищевикладене, твердження обвинуваченого про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є на теперішній час непереконливими.
Посилання ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, фальсифікацію матеріалів кримінального провадження та порушення норм кримінального процесуального законодавства, не заслуговують на увагу, оскільки заявлені в клопотанні ризики продовжують існувати та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 триває, питання про доведеність його вини судом першої інстанції не вирішено, а тому доводи апелянта не є предметом розгляду у даному апеляційному провадженні та відповідно до ст.392 КПК України можуть бути зазначені в апеляційній скарзі при оскарженні судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не встановлено.
Зважаючи на викладене, підстав для зміни судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів не знаходить.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року якою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу та продовжено термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 січня 2020 року (включно), - залишити без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)