Провадження № 1кп/202/49/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілих - ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
перекладача ОСОБА_14
обвинуваченого - ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000738 від 10.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бурса Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою (згідно з посвідкою на постійне місце проживання в Україні): АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст.149, ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, -

в с т а н о в и в:

Взимку 2018 року, більш точний час та місце не встановлено, ОСОБА_17 переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування, переміщення та передачі людей, з метою їх сексуальної експлуатації, усвідомлюючи, що вказані дії є незаконними та порушують права і свободи - честь, гідність і волю особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні осіб жіночої статі на території України, їх переміщенні за кордон до Турецької Республіки та подальшої передачі з метою сексуальної експлуатації за грошову винагороду, розробив злочинний план вчинення вказаних злочинів.
Так, відповідно до розробленого плану ОСОБА_17 повинен був підшукувати через мережу Інтернет та контактувати з особами жіночої статі, з метою подальшого вербування з використанням обману, шантажу та уразливого стану, після чого підшукувати на території Турецької Республіки клієнтів, що бажали б отримувати послуги сексуального характеру та забезпечувати переміщення осіб жіночої статі до вказаних клієнтів через державний кордон України.
Приблизно у січні 2018 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_17 , знаходячись у невстановленому місці, умисно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, шляхом спілкування телефонним зв`язком та листуванням за допомогою мережі Інтернет запропонував раніше знайомій ОСОБА_9 виїзд до Турецької Республіки, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
При цьому ОСОБА_17 , діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_9 , а саме: що вона є розлученою, самостійно виховує малолітню дитину та не має можливості влаштуватись на гарно оплачувану роботу, шляхом умовлянь з елементами обману переконував її в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території вказаної держави, гарантував безоплатне переміщення до Турецької Республіки та повернення до України, гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав та інтересів, їх охорону та високу зарплату приблизно 1000 доларів США на тиждень, приховавши від неї дійсні відомості про умови праці та не маючи намір виконувати свої обіцянки щодо оплати сексуальних послуг у повному обсязі та оплати зворотного переміщення.
Знаходячись в уразливому стані, викликаному збігом тяжких матеріальних і соціальних обставин та будучи введеною в оману, ОСОБА_9 на зазначену пропозицію погодилась.
Таким чином, у результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_17 отримав згоду від ОСОБА_9 щодо виїзду її за межі України до Турецької Республіки, тим самим шляхом використання обману та уразливого стану особи завербував останню з метою подальшої сексуальної експлуатації.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану щодо переміщення за державний кордон України ОСОБА_9 , ОСОБА_17 впевнившись, що остання має закордонний паспорт, знаходячись у невстановленому місці, у невстановлений час, діючи умисно, придбав через невстановлений ресурс мережі Інтернет електронні авіаквитки для себе та ОСОБА_9 , які є підставою для виїзду за кордон, таким чином організував її переміщення.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 17.02.2018 року, більш точний час встановити було неможливо, ОСОБА_17 , діючи умисно, зустрівся із ОСОБА_9 у центрі м. Дніпра, більш точне місце не встановлено, та особисто супроводжуючи, за допомогою невстановленого громадського автотранспорту перемістив її до міжнародного аеропорту м. Запоріжжя, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4.
17.02.2018 року, приблизно о 12 годині 38 хвилин, ОСОБА_17 , перебуваючи в аеропорту м. Запоріжжя за вищевказаною адресою, діючи умисно, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на переміщення раніше завербованої особи до Турецької Республіки, для її подальшої сексуальної експлуатації забезпечив останню електронним квитком на літак. Після чого ОСОБА_17 разом із ОСОБА_9 , надавши працівникам митниці документи для виїзду за кордон та електронні квитки, пройшли митну територію України.
17.02.2018 року, приблизно о 12 годині 38 хвилин, ОСОБА_9 , виконуючи вказівки ОСОБА_18 , разом з останнім, міжнародним рейсом 431 здійснили виліт з аеропорту м. Запоріжжя, який розташований за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Блакитна, 4 та приблизно о 15:00 годині прибули до міжнародного аеропорту ім. Сабіхи Гьокчен міста Стамбул (Istanbul Sabiha Gok?en Havalimani), за адресою: Санайї Мх., Пендік, Стамбул, Турецька Республіка.
В цей же день, у невстановлений час, ОСОБА_17 , знаходячись разом із ОСОБА_9 на території міжнародного аеропорту ім. Сабіхи Гьокчен міста Стамбул, після прибуття на територію Турецької Республіки, на невстановленому громадському автотранспорті, особисто супроводжуючи, перемістив ОСОБА_9 до міста Муданья Турецької Республіки.
Таким чином, ОСОБА_17 перемістив ОСОБА_9 через державний кордон України до міста Муданья Турецької Республіки з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Приблизно 17.02.2018 року, більш точний час встановити було неможливо, ОСОБА_17 , знаходячись на території міста Муданья Турецької республіки, у невстановленому місці, передав ОСОБА_9 невстановленій особі з метою сексуальної експлуатації, при цьому заздалегідь надавши ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, за надання послуг сексуального характеру.
В подальшому ОСОБА_9 вимушена була надавати сексуальні послуги на території міста Муданья Турецької Республіки невстановленій особі приблизно до 21.02.2018 року. В подальшому, 21.02.2018 року, ОСОБА_17 , на невстановленому автотранспорті перемістив ОСОБА_9 до міста Бурса Турецької Республіки та передав її невстановленій в ході досудового розслідування особі, в невстановлені місці та час, та в подальшому ОСОБА_9 вимушена була надавати сексуальні послуги невстановленим особам чоловічої статі, на території міста Бурса Турецької Республіки, приблизно до 26.02.2018 року. При цьому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 виказала незгоду надавати сексуальні послуги декільком чоловікам, про що не було попередньої домовленості, ОСОБА_17 погрожував їй фізичною розправою за відмову у наданні невстановленим особам чоловічої статі таких послуг. Також ОСОБА_17 жодним чином не забезпечував особисту безпеку ОСОБА_9 та після вказаної передачі невстановленому чоловіку ОСОБА_17 з ОСОБА_9 не зв`язувався. Після чого з невстановленого міста та у невстановлений час у місті Бурса Турецької Республіки невстановлений чоловік громадським автотранспортом перевіз ОСОБА_9 до м. Стамбул Турецької Республіки, при цьому зазначив, що ОСОБА_9 має повертатись до України самостійно за власні кошти, після чого залишив останню у невстановленому місці міста Стамбул. Таким чином, ОСОБА_17 шляхом використання обману та погроз забезпечив надання ОСОБА_9 послуги сексуального характеру невстановленим особам на території Турецької Республіки, не виконавши заздалегідь наданих обіцянок із забезпечення особистої безпеки та забезпечення безоплатного повернення на територію України.
Наприкінці березня 2018 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_17 , перебуваючи у приміщенні готелю «Мост Сіті», яке розташоване за адресою: місто Дніпро, вул. Глінки, будинок 2, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування, переміщення та передачі людей, з метою їх сексуальної експлуатації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запропонував раніше знайомій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїзд до Турецької Республіки з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
При цьому ОСОБА_17 , діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_10 , що вона самостійно утримує хвору матір та неповнолітнього брата і не має можливості влаштуватись на гарно оплачувану роботу, шляхом умовлянь з елементами обману та шантажу, що полягав у погрозах повідомити про подробиці інтимного життя ОСОБА_10 близьким родичам, переконував її в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території вказаної держави, гарантував безоплатне переміщення до Турецької Республіки та повернення до України, гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав та інтересів їх охорону та високу зарплату приблизно 1000 доларів США на тиждень, приховавши від неї дійсні відомості про умови праці та не маючи намір виконувати свої обіцянки щодо оплати сексуальних послуг у повному обсязі та оплати зворотного переміщення.
Знаходячись в уразливому стані, викликаному збігом тяжких матеріальних і соціальних обставин, під впливом шантажу та будучи введеною в оману, ОСОБА_10 на зазначену пропозицію погодилась.
Таким чином, в результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_17 отримав згоду від ОСОБА_10 щодо виїзду її за межі України до Турецької Республіки, тим самим шляхом використання обману, шантажу та уразливого стану особи завербував останню з метою подальшої сексуальної експлуатації.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану щодо переміщення за державний кордон України ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , діючи повторно, впевнившись, що остання має закордонний паспорт, знаходячись у невстановленому місті, у невстановлений час, придбав через невстановлений ресурс мережі Інтернет електронний авіаквиток, який є підставою для виїзду за кордон, таким чином організував її переміщення. У подальшому у невстановлені спосіб, час та місці, вказаний квиток ОСОБА_17 передав ОСОБА_10 у електронному вигляді та надав вказівки з її поводження як при проходженні державного кордону, митниці, так і при прибутті на територію Туреччини.
10.04.2018 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_18 , міжнародним рейсом 431 здійснила виліт з аеропорту міста Запоріжжя, який розташований за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Блакитна, 4 та приблизно о 21:00 року прибула міжнародного аеропорту ім. Сабіхи Гьокчен міста Стамбул (Istanbul Sabiha Gok?en Havalimani) за адресою: Санайї Мх., Пендік, Стамбул, Турецька Республіка.
В цей же день у невстановлений час Гьок Гьокан зустрів ОСОБА_10 на території міжнародного аеропорту ім. Сабіхи Гьокчен міста Стамбул, після чого на невстановленому громадському автотранспорті, особисто супроводжуючи, перемістив ОСОБА_10 до міста Муданья Турецької Республіки.
Таким чином, ОСОБА_17 перемістив ОСОБА_10 через державний кордон України до міста Муданья Турецької республіки з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману, шантажу та уразливого стану особи.
Приблизно 10.04.2018 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_17 , знаходячись на території міста Муданья Турецької Республіки, у невстановленому місці, передав ОСОБА_10 невстановленій особі з метою сексуальної експлуатації.
В подальшому ОСОБА_10 вимушена була надавати сексуальні послуги на території міста Муданья Турецької Республіки невстановленій особі приблизно до 21.04.2018 року. Після чого, у невстановленому місці та у невстановлений час у місті Муданья Турецької Республіки з ОСОБА_10 зустрівся ОСОБА_17 , та невстановленим громадським автотранспортом перевіз її до м. Стамбул Турецької Республіки, де, реалізуючи свій заздалегідь розроблений план, не маючи наміру розраховуватись у повному обсязі, надав ОСОБА_10 300 доларів США за надані нею невстановленій особі сексуальні послуги, при цьому повідомив, що з обіцяних 1000 доларів США він вирахував кошти на перевезення, харчування, картку мобільного оператора. Також він зазначив, що ОСОБА_10 має повертатись до України самостійно за власні кошти, після чого залишив останню у невстановленому місті міста Стамбул.
Наприкінці травня 2018 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_17 , перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування, переміщення та передачі людей, з метою їх сексуальної експлуатації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запропонував раніше знайомій неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїзд до Турецької Республіки з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
При цьому ОСОБА_17 , діючи умисно, повторно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_8 , 2000 року народження, та той факт, що вона є неповнолітньою, шляхом умовлянь переконав її в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території вказаної держави, гарантував безоплатне переміщення до Турецької Республіки та повернення до України, гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав та інтересів, їх охорону та високу зарплату, приблизно 1000 доларів США на тиждень.
Знаходячись в уразливому стані, неповнолітня ОСОБА_8 на зазначену пропозицію погодилась.
Таким чином, в результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_17 отримав згоду від ОСОБА_8 щодо виїзду її за межі України до Турецької Республіки, тим самим шляхом використання уразливого стану особи завербував неповнолітню ОСОБА_8 , з метою подальшої сексуальної експлуатації.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану щодо переміщення через державний кордон України ОСОБА_8 , ОСОБА_17 впевнившись, що остання має закордонний паспорт, знаходячись у невстановленому місці, у невстановлений час придбав через невстановлений ресурс мережі Інтернет електронні авіаквитки, які є підставою для виїзду за кордон, таким чином організував її переміщення. У подальшому у невстановлені спосіб, час та місці вказані квитки ОСОБА_17 передав ОСОБА_8 в електронному вигляді та надав вказівки з її поводження як при походженні митниці, так і при прибутті на територію Туреччини.
10.06.2018 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_18 , міжнародним рейсом 427 здійснила виліт з аеропорту міста Харків, який розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Ромашкіна, 1 та приблизно о 19:00 годині прибула до міжнародного аеропорту ім. Сабіхи Гьокчен міста Стамбул (Istanbul Sabiha Gok?en Havalimani), за адресою: Санайї Мх., Пендік, Стамбул, Турецька Республіка.
У цей же день, у невстановлений час, за вказівкою ОСОБА_15 неповнолітню ОСОБА_8 , на території міжнародного аеропорту ім. Сабіхи Гьокчен міста Стамбул зустрів невстановлений чоловік та на невстановленому громадському автотранспорті, вказана невстановлена особа перемістила неповнолітню ОСОБА_8 до міста Бурса, Турецької Республіки.
Таким чином, ОСОБА_17 перемістив неповнолітню ОСОБА_8 через державний кордон України до міста Бурса Турецької Республіки з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи.
В подальшому неповнолітня ОСОБА_8 вимушена була надавати сексуальні послуги на території міста Бурса Турецької Республіки невстановленій особі приблизно до 21.06.2018 року.
У серпні 2018 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_17 , діючи умисно, з метою отримання наживи орендував у ОСОБА_19 доволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в якому вирішив створити і в подальшому утримувати місце розпусти. Із визначеною метою ОСОБА_17 , здійснюючи дії, спрямовані на створення та утримання місця розпусти, у невстановлений час спеціально орендував та підготував вказане домоволодіння для забезпечення умов надання в ньому сексуальних послуг, а саме: закупив продукти харчування та напої, у тому числі вжив заходи щодо забезпечення клієнтів засобами контрацепції. Після чого у невстановлені час та місці, використовуючи особисті знайомства та невстановлені Інтернет-ресурси, організовував клієнтів та дівчат, котрі у вказаному домоволодінні надавали послуги сексуального характеру.
У серпні 2018 року, ОСОБА_17 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання наживи в результаті створення та утримання місця для розпусти, діючи умисно, використовуючи зв`язки із знайомими, підшукав молодих дівчат, а саме: неповнолітню ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітню ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким запропонував поліпшити їх матеріальне становище шляхом надання сексуальних послуг за грошову винагороду. При цьому, ОСОБА_17 достовірно розумів, що ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є неповнолітніми. Із зазначеними дівчатами ОСОБА_17 домовився про те, що вартість однієї години сексуальних послуг з клієнтом буде становити від 1000 до 1200 гривень, із яких вони будуть передавати ОСОБА_23 від 50% від загальної суми, отриманої від кожного клієнта.
У період часу з 21 до 22 серпня 2018 року, тобто до моменту затримання співробітниками поліції, в орендованому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , зазначені особи, погодившись на умови ОСОБА_15 , надавали сексуальні послуги громадянам Турецької Республіки ОСОБА_24 ( ОСОБА_25 ), ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 ), ОСОБА_28 ( ОСОБА_29 ) Melih ( ОСОБА_30 (Сербесту).
У серпні 2018 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих мотивів, організовував за адресою: АДРЕСА_2 , діяльність із забезпечення зайняттям проституцією іншими особами, що полягало у веденні фінансової звітності незаконної діяльності з надання сексуальних послуг, рекламуванні сексуальних послуг серед знайомих осіб, пошуку клієнтів та посередництві з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв`язок, контролі за їх виходом на роботу тощо.
У серпні 2018 року, більш точну дату та час встановити було неможливо, ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, який полягав у забезпеченні зайняття проституцією іншими особами (сутенерство) із залученням декількох осіб, зайнявся пошуком серед своїх знайомих осіб жіночої статі для їх залучення до надання сексуальних послуг, з пропозицією працевлаштування як повій.
Ревізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_17 , використовуючи мобільний зв`язок, телефонував своїм знайомим, пропонуючи поліпшити їх матеріальне становище шляхом працевлаштування у нього як повій.
У серпні 2018 року у невстановлений час, за допомогою мобільного зв`язку, ОСОБА_17 звернувся до раніше знайомої неповнолітньої ОСОБА_20 , неповнолітньої ОСОБА_8 , неповнолітньої ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , з пропозицією про працевлаштування як повій з метою отримання грошової винагороди. При цьому, ОСОБА_17 достовірно розумів, що ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є неповнолітніми.
Під час спілкування ОСОБА_17 ознайомив неповнолітніх ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , 1997 р.н., з умовами праці, які полягали у наданні сексуальних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 1000 до 1200 гривень, із яких 50% прибутку від надання сексуальних послуг повинні були отримувати дівчата, а решту повинен був отримувати ОСОБА_17 .
Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_31 , неповнолітні ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , 1997 р.н., надали свою згоду на надання сексуальних послуг та в подальшому з 21.08.2018 до 22.08.2018 року надавали послуги сексуального характеру громадянам Турецької Республіки Озкан Аслану ( ОСОБА_25 ), Султансу Гьокану ( ОСОБА_27 ), Енес Алтинкьоку ( ОСОБА_29 (Сербесту), знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 до часу, коли діяльність закладу розпусти було припинено працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_17 , будучи сутенером, здійснював дії, направлені на забезпечення зайняття проституцією неповнолітніх ОСОБА_20 , 2001 р.н., ОСОБА_8 , 2000 р.н., ОСОБА_21 , 2000 р.н. та ОСОБА_22 , 1997 р.н., а саме: у період з 21.08.2018 року до 22.08.2018 року, здійснював пошук клієнтів та посередництво з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв`язок, вів фінансову звітність незаконної діяльності з наданням сексуальних послуг, забезпечував осіб засобами контрацепції та гігієни, видавав заробітну плату, контролював вихід вищевказаних осіб на роботу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 вину свою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 149, ч. 2 ст.149, ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України не визнав, суду пояснив, що не має жодного відношення до злочинів, які йому інкримінуються, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не знає, контрактів з ними не укладав, гроші не платив, для секс-туризму нікого з них не запрошував і не сприяв у транспортуванні громадян Туреччини до м. Дніпро.
Потерпілу ОСОБА_8 знає, як подругу його товариша зі Стамбулу, однак з нею також не мав ніяких справ. Гьок ОСОБА_32 стверджує, що не орендував будинок по вул. Динамо у м. Дніпро і не знайомий із його власницею ОСОБА_19 .
Як пояснив обвинувачений, 21.08.2018 року він дійсно був у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , але у якості запрошеного гостя.
Обвинувачений вважає, що потерпілі його обмовляють, оскільки можливо працюють на поліцію.
Цивільні позови обвинувачений не визнав, оскільки не визнає свою провину у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що з обвинуваченим вони познайомились влітку 2017 року через інтернет-додаток Інстаграм, а працювати з ним почала в листопаді 2017 року. Робота полягала у наданні послуг інтимного характеру, зазвичай ОСОБА_17 надсилав їй адресу, де її чекав черговий клієнт, суму, яку їй заплатять за виклик та відсоток, який необхідно відрахувати обвинуваченому. Останній неодноразово пропонував їй поїхати працювати до Туреччини, потерпіла довгий час відмовлялась, але влітку 2018 року він її вмовив і вона погодилась, оскільки їй були необхідні гроші для оплати навчання. ОСОБА_17 купив потерпілій одразу два квитки, - до Туреччини та у зворотньому напрямку.
В Туреччині ОСОБА_8 перебувала з 10.06.2018 до 21.06.2018 року, за свою роботу вона отримала 1200 доларів США. Обвинувачений обіцяв, що у неї буде всього два клієнта, однак насправді їх було більше. Після повернення в Україну, за запрошенням ОСОБА_15 потерпіла приїхала з м. Харкова, де постійно проживає до м. Дніпро та ще якийсь час працювала з ОСОБА_31 і декілька разів приїжджала до клієнтів громадян Турції, за адресою: м. Дніпро, вул. Динамо, 105. Останній раз, обвинувачений сказав приїхати їй разом зі знайомою ОСОБА_22 за вказаною адресою 21.08.2018 року, обіцяючи оплату за роботу у розмірі 100 доларів США за день, враховуючи його відсоток. В цей день приїхали співробітники поліції, які проводили обшук за вказаною адресою. Обвинуваченого в той час з ними не було.
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 10, 000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях через незаконні дії обвинуваченого.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу на фото №1, як громадянина ОСОБА_33 , який знаходив їй клієнтів громадян Туреччини для надання інтимних послуг, та якому вона оплачувала відсоток з клієнтів. Вказана особа вчинила над нею сутенерство. На фото під №1 зображений ОСОБА_17 .
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що з ОСОБА_31 вони познайомились 31.12.2017 року у нічному клубі Мулен Руж у м. Дніпро, тоді вона розповіла йому про свої фінансові труднощі через аварійний стан будинку і пізніше він запропонував їй роботу в м. Бурса Турецької Республіки, яка полягала у наданні послуг сексуального характеру громадянам Туреччини, обіцяючи заплатити 600 доларів США, спочатку вона відмовилась, а потім він її вмовив, запропонувавши 1000 доларів США. Після цього, ОСОБА_17 придбав білети і в лютому 2018 року вони разом поїхали до м. Запоріжжя, звідки полетіли в м. Стамбул, а звідти на автобусі поїхали до м. Бурси, де обвинувачений дав їй 1000 доларів США та передав потерпілу своєму другові, з яким вона поїхала в інше місто - Муданію, де пробула три дні. Потім її забрав до себе інший клієнт, після нього був ще третій, четвертий та п`ятий, хоча в Україні вони домовлялись про одного чоловіка. З боку ОСОБА_15 в Туреччині їй надходили погрози фізичною розправою через те, що вона відмовлялася працювати на більшу кількість клієнтів, ніж вони домовлялись.
Потерпіла пояснила, що була змушена погодитись на нові умови, так як не могла повернутися додому самостійно, оскільки була залежна через дату зворотнього квитка, а також знаходилася у незнайомому місті, не знала іноземної мови, не мала виходу в мережу Інтернет та не мала нагальної потреби виїжджати раніше обумовленого строку. Заяву до поліції потерпіла подала майже через рік після повернення з Туреччини, оскільки боялась.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 10, 000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях через незаконні дії обвинуваченого.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу на фото під №2, як ОСОБА_15 , який 17.02.2018 року в «Мост Сіті» завербував її та переправив до Туреччини для надання послуг інтимного характеру. На фото під №3 зображений Гьок Гьокан.
Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що з обвинуваченим знайома з літа 2017 року, відтоді, як він написав їй у мережі Інтернет через додаток Інстаграм, та повідомив, що відкриває модельне агентство і запропонував у нього працювати, на що вона погодилась. Приблизно через тиждень вони побачились з ОСОБА_31 в апартаментах Мост-Сіті у м. Дніпро та останній запропонував потерпілій надати послуги інтимного характеру його другові за 100 доларів США, на що вона погодилась, а ще через деякий час він почав часто пропонувати їй роботу у вигляді надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, на що вона завжди згоджувалась, оскільки їй були потрібні гроші для оплати житла та на лікування матері . Після того, як ОСОБА_10 тривалий час працювала вказаним чином з обвинуваченим та його друзями, у березні 2018 року ОСОБА_17 запропонував їй полетіти працювати в Туреччину. Потерпіла погодилась на пропозицію, попри невелике бажання, оскільки ОСОБА_17 дуже наполягав на цьому та погрожував, що виставить зображення з її світлинами інтимного характеру на загальний огляд.
Потім ОСОБА_17 електронною поштою вислав потерпілій білет з м. Запоріжжя до Стамбула і 10 квітня 2018 року вона вилетіла до Туреччини, де в аеропорту Стамбула її вже чекав ОСОБА_17 , який привіз її в подальшому до необхідного місця. Потерпілій не дали часу на відпочинок та відразу змусили працювати, а саме надавати послуги сексуального характеру чоловікам. Обвинувачений обіцяв ОСОБА_10 в Туреччині безоплатне проживання та харчування, а за роботу 1000 доларів США в неділю, але за 10 днів роботи потерпіла отримала від нього лише 300 доларів США, а клієнтів було набагато більше, ніж вони домовлялись. Клієнти забирали потерпілу до себе додому на декілька днів і вона не могла відмовитись надавати їм зазначені послуги. Після цього ОСОБА_17 купив їй зворотній білет, 20.04.2018 року вона поїхала пожити до свого друга і 23.04.2018 року полетіла додому. Більше з обвинуваченим вони не бачились та не спілкувались.
Потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 10, 000 грн., через перенесенні моральні страждання.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу на фото як ОСОБА_15 , який завербував її та переправив до Туреччини для надання послуг інтимного характеру. На зазначеному фотозображений ОСОБА_17 .
Судом, у присутності викладача, допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_20 , яка показала суду, що з ОСОБА_31 у грудні 2017 року її познайомила подруга ОСОБА_21 з метою влаштуватися на роботу, що полягала у наданні сексуальних послуг громадянам Туреччини. Обвинувачений виступав роботодавцем та сутенером, здебільшого зустрічі з клієнтами проходили в апартаментах ТЦ Мост Сіті у м. Дніпро.
Свідок пояснила, що того дня, а саме 21.08.2018 року, Гьок Гьокан зустрів громадян Туреччини, потім привіз їх до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де на них вже чекали дівчата ( ОСОБА_21 , ОСОБА_8 і ОСОБА_34 ), в тому числі ОСОБА_20 , для надання послуг інтимного характеру. Зазначена зустріч була обумовлена зі свідком заздалегідь. Робота свідка оплачувалась громадянами Туреччини у сумі 1800 гривень за годину роботи, з яких обумовлений відсоток, близько 30%, вона віддавала ОСОБА_23 , безпосередньо або на банківську картку ОСОБА_8 . Будь-якого примусу з боку обвинуваченого не було, кожний з них виконував свою роботу. Обвинувачений пропонував їй полетіти працювати до Туреччини, але свідок відмовилась через те, що вона не досягла повноліття, на той час ОСОБА_20 було 16 років.
22.08.2018 року за вищевказаною адресою прибули співробітники поліції та відбувся обшук приміщення.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнала особу на фото під №3, як громадянина ОСОБА_33 , який знаходив їй клієнтів громадян Туреччини для надання інтимних послуг, та якому вона оплачувала відсоток з клієнтів. Вказана особа вчинила над нею сутенерство. На фото під №3 зображений Гьок Гьокан.
Свідок ОСОБА_21 суду показала, що близько 1,6 років тому знайома ОСОБА_10 познайомила її з обвинуваченим, який запропонував їй роботу, а саме зайняття проституцією, на що вона погодилась. При цьому, у обвинуваченого був фотознімок паспорту свідка, тож йому було відомо, що ОСОБА_21 на той час була неповнолітньою, дівчині було 17 років. ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_21 поїхати працювати до Туреччини, коли їй виповниться 18 років, на що остання погодилась.
Того дня ОСОБА_17 написав свідку у додатку Вайбер, де був підписаний іменем ОСОБА_35 , щоб вона прибула за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки туди приїхали клієнти. За вказаною адресою свідок приїхала разом з іншими трьома дівчатами ОСОБА_20 , ОСОБА_8 і Таїсією, з метою надання послуг інтимного характеру громадянам Туреччини за грошову винагороду у сумі 1300 гривень за годину роботи, 300 з яких за домовленістю потрібно було пересилати на банківську картку ОСОБА_8 (за ніч роботи платили 100 доларів США, половину з яких потрібно було віддати ОСОБА_36 ). Однак дівчата не встигли розрахуватись з обвинуваченим, оскільки в цей день, 22.08.2018 року, за вказаною адресою приїхала поліція та був обшук.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 впізнала особу на фото як громадянина ОСОБА_33 , який знаходив їй клієнтів громадян Туреччини для надання інтимних послуг, та якому вона оплачувала відсоток з клієнтів. Вказана особа вчинила над нею сутенерство. На зазначеному фото зображений ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_37 суду показав, що він працює таксистом, того дня, влітку 2018 року йому надійшов виклик щодо перевезення людей з вул. Динамо, 105 у м. Дніпро до м. Запоріжжя. Свідок перевіз ОСОБА_15 з іншими громадянами Туреччини до місця призначення, а через деякий час йому знову зателефонував обвинувачений та попросив відвезти людей з м. Запоріжжя до вул. Динамо, 105 у м. Дніпро, на що він також погодився і виконав замовлення. З ним розраховувався обвинувачений, обидва рази заплатив свідку по 1500 гривень. Під час перевезення зазначених осіб, свідок зрозумів з їхньої розмови, що це туристи, які приїхали в Україну для отримання сексуальних послуг.
Свідок ОСОБА_19 , допитана у режимі відеоконференції, суду показала, що у 2018 році вона здавала в короткострокову оренду будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі довіреності від власника вказаного будинку. Так, обвинувачений ОСОБА_17 був одним з багаточисленних клієнтів, який декілька разів орендував цей будинок. Вперше він приїхав, розрахувався з нею та отримав ключі. Пізніше, в серпні 2018 року, обвинувачений знову звернувся до ОСОБА_19 з приводу оренди будинку, вони так само зустрілися, ОСОБА_17 розрахувався за два тижні оренди, а свідок віддала йому ключі від будинку.
Пізніше, від правоохоронних органів їй стало відомо, що ОСОБА_17 привозив до вказаного будинку дівчат, в тому числі неповнолітніх, які надавали послуги інтимного характеру громадянам Туреччини.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнала особу на фото, як чоловіка, який знімав будинок за адресою: АДРЕСА_2 для своїх іноземних друзів, а саме громадян Туреччини. На фото зображений ОСОБА_17 .
Вина обвинуваченого у скоєнні злочинів підтверджується також належно дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_38 впізнав особу на фото як громадянина ОСОБА_39 , який привозив їм повій, яким вони платили гроші, для надання послуг інтимного характеру. На фото зображений ОСОБА_17 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_40 впізнав особу на фото, як громадянина ОСОБА_33 , який йому організовував зустрічі з дівчатами повіями за грошову винагороду. На фото зображений ОСОБА_17 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_41 впізнав особу на фото як громадянина ОСОБА_33 , який йому організовував зустрічі з дівчатами повіями за грошову винагороду. На зазначеному фото під №3 зображений ОСОБА_17 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_42 впізнав особу на фото як громадянина Туреччини ОСОБА_33 , який привозив їм повій за грошову винагороду, для надання послуг інтимного характеру. На зазначеному фото зображений ОСОБА_17 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнала особу на фото як громадянина ОСОБА_33 , який знаходив їй клієнтів громадян Туреччини для надання послуг інтимного характеру, та якому вона оплачувала відсоток з клієнтів. Вказана особа вчинила над нею сутенерство. На зазначеному фото під №3 зображений ОСОБА_17 .
Судом досліджено протокол огляду від 23.08.2018 року, відповідно до якого, слідчі дії проводились за адресою: м. Дніпро, вул. Поля, 1 з використанням комп`ютеру «LENOVO G580», серійний номер НОМЕР_1 , з встановленою операційною системою Windows 7 Home Basic Home Edition 6.1.7601, ліцензія 00346-ОЕМ-83 з метою виводу інформації. Об`єктом вказаного огляду є мобільні телефони, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- мобільний телефон синього кольору HUAWEI X6 2018, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , SN НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператору: НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон марки MEIZU, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , з сім-картками мобільних операторів: НОМЕР_8 , / НОМЕР_9 ;
- мобільний телефон сріблястого кольору iPhone 6, IMEI 1: НОМЕР_10 з сім-карткою мобільного оператора: НОМЕР_11 (в якому міститься, у тому числі, повідомлення з абонентом на ім`я « ОСОБА_35 », саме так підписувався обвинувачений ОСОБА_17 , зі слів свідка ОСОБА_21 );
- мобільний телефон сріблястого кольору iPhone 6+, IMEI 1: НОМЕР_12 , з сім-карткою мобільного оператора: НОМЕР_13 (в якому міститься, у тому числі, листування за участі особи на ім`я « ОСОБА_43 »).
В розділі «Контакти» вказаних телефонів маються номери телефонів та переписки в додатку «Viber», а саме переписки, які мають відношення щодо сутенерства, проституції, секстуризму та фінансових питань щодо грошових коштів, отриманих від зайняття проституцією. Також в переписках маються фотознімки, а саме: фотографії з Туреччини, фотографії жінок-повій разом з клієнтами та гр. ОСОБА_31 в орендованому будинку та в басейні за адресою: м. Дніпро, вул. Динамо, 105/107, скриншоти грошових переказів за допомогою додатку «Приват 24». Фотографії у мобільних пристроях автоматично відсортовані за датою та місцем їх виготовлення в Туреччині та у м. Дніпро.
Судом досліджено протокол огляду від 23.08.2018 року, відповідно до якого було оглянуто три мобільні телефони марки «Apple», а саме «Iphone-6» imei: НОМЕР_14 з номером мобільного телефону НОМЕР_15 , «Iphone-6S Plus» imei: НОМЕР_16 з номером мобільного телефону НОМЕР_17 , «Iphone-6S» imei: НОМЕР_18 з номером мобільного телефону НОМЕР_19 .
В ході огляду мобільного телефону марки «Iphone-6» встановлено наявність фотографій із зображенням обвинуваченого ОСОБА_15 та жінок-повій, а також листування останніх з обвинуваченим.
В судовому засіданні досліджено протокол обшуку від 22.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого, в ході обшуку будинку вилучено три простирадла, три використаних презервативи, мобільний телефон марки Huawei y6 2018 чорного кольору, мобільний телефон марки Iphone 6 білого кольору, в кухні - 2 презервативи, тримач для сім-карти, грошові кошти на загальну суму 4000 гривень, банківські картки Приватбанк.
У осіб громадян Туреччини вилучено три мобільні телефони марок 6S, 6S та 6S plus, у осіб жіночої статі мобільний телефон марки Iphone 6S plus білого кольору, мобільний телефон марки Iphone 6S білого кольору у жовтому чохлі, мобільний телефон марки Meizu M2.
В судовому засіданні досліджено протокол обшуку від 25.08.2018 року, об`єктом огляду якого є кімната № НОМЕР_20 , розташована на п`ятому поверсі готелю, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 35. Із вказаної кімнати було вилучено рожеву коробку з сережками жовтого кольору, дві сім-картки операторів Vodafone та Life, сліп-пакет з чотирма сім-картками, тримач для сім-карток та п`ять документів по сплаті рахунків.
Судом досліджено протокол огляду від 23.08.2018 року, відповідно до якого були оглянуті вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 мобільні телефони у кількості п`яти штук, а саме: мобільний телефон синього кольору HUAWEI X6 2018, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , SN НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператору: НОМЕР_21 , в розділі «Контакти» маються номери телефонів, а також міститься листування із додатку Viber, скріншоти переписки, фотографії, еротичні фото дівчат.
Судом досліджено протокол огляду від 25.08.2018 року, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки Iphone 5 сріблястого кольору, IMEI 1: НОМЕР_22 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_23 , що належить ОСОБА_19 . У вказаному телефоні наявні номери телефонів та в додатку Viber мається листування, в якому йдеться про функціонування секс-туризму на території м. Дніпро громадянами Туреччини та безпосередньо про надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
В судовому засіданні досліджено протокол обшуку від 25.08.2018 року, де об`єктом обшуку є номер готелю, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 33, кімната №510, на п`ятому поверсі. Із вказаної кімнати було вилучено рожеву коробку з сережками жовтого кольору, дві сім-картки мобільних операторів «Водафон» та «Лайф», два сліп-пакети з чотирма сім-картками мобільних операторів, тримач для сім-картки № НОМЕР_24 , п`ять документів по сплаті рахунків.
Відповідно до висновку експерта № 968 від 04.10.2018 року, при дослідженні двох ковдр (простирадл, вилучених під час обшуку 22.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 ) наявність в цитоплазмі більшості клітин в препаратах з об`єктів №№45;57;61;68;70;75;82 високого вмісту глікогену дозволяє припустити їх походження зі статевих шляхів жінки. Крім того, в деяких виявлених слідах на підковдрах (об`єкти №№20;61;68) встановлено наявність крові та виявлений білок людини.
На поверхні трьох презервативів (об`єкти №№1-5, вилучені під час обшуку за вищевказаною адресою) виявлені клітини піхвового епітелію, також встановлено наявність сперматозоїдів.
Судом досліджено повідомлення Головного центру обробки спеціаьної інформації Державної прикордонної служби України, відповідно до якого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період з 01.01.2018 року до 27.09.2018 року неодноразово перетинали державний кордон України, зокрема, до місць призначення Стамбул, Сабіха, ОСОБА_44 .
Судом досліджено протокол огляду від 03.09.2018 року, предметом якого являється відеореєстратор, що зберігав інформацію щодо перебування на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 іноземних громадян та осіб жіночої статі, яку фіксували камери відеоспостереження у період з 21.08.2018 до 22.08.2018 року. Вказані відеозаписи було завантажено на флеш накопичувач Apacer 16G bAP 16GAH333; 05, який також було досліджено в судовому засіданні.
В судовому засіданні досліджено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02.10.2018 року, відповідно до якого було отримано доступ до інформації про зв`язок мобільних терміналів, що знаходяться у володінні ТОВ «Лайфселл» з 01.01.2018 по 03.10.2018 року за номерами: НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , яка міститься на CD-диску з надписом «20671ВК».
Судом досліджено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.10.2018 року, відповідно до якого було отримано доступ до інформації про рух коштів по рахунках № НОМЕР_31 , № НОМЕР_32 , яка міститься на CD-диску з надписом «970678» від 28.09.2018 року.
Судом досліджено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.10.2018 року, відповідно до якого було отримано доступ до інформації про зв`язок мобільних терміналів з 01.01.2018 по 03.10.2018 року за номерами: НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , яка міститься на CD-диску з надписом «GD-18-08950/ki» від 02.10.2018 року.
Судом досліджено протокол огляду від 19.10.2018 року, об`єктом якого є CD-диск з інформацією, отриманою у результаті опрацювання даних мобільних операторів, вилучених на підставі ухвал суду про тимчасовий доступ до речей та документів. Оглядом встановлено, що на диску містяться файли у форматі Microsoft Excel, у яких містяться дані щодо телефонних з`єднань Гьок Гьокана, О. Агаркової, В. Шабаранської, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 . Проведеним оглядом встановлено регулярність з`єднань Гьок Гьокана з дівчатами, яких він забезпечував зайняттям проституцією та вербував і переправляв за кордон з метою надання послуг сексуального характеру. Також на диску відображено інформацію щодо з`єднань абонентів з прив`язкою до місцевості відносно базових станцій абонентів.
Таким чином, вищевказана зафіксована інформація підтверджує і доводить факт зайняття ОСОБА_31 злочинною діяльністю, а саме вербуванням, переміщенням та передачею потерпілих, в тому числі, неповнолітньої, з метою їх експлуатації для зайняття проституцією, як на території Туреччини, так і у м. Дніпро, в тому числі шляхом шантажу та обману, з використанням уразливого стану цих осіб та погрозою застосування насильства, створення та утримання місця розпусти, вчинені з метою наживи та сутенерством.
Зафіксовані дані із вилучених телефонів, знайдених за місцем обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме листування та наявність фотографій у додатках, а також покази потерпілих, зокрема, неповнолітньої на час скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_8 , неповнолітніх свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які повідомили суду, що ОСОБА_23 , який мав фотокопії паспортів дівчат, було достеменно відомо про їхній вік, та незважаючи на факт неповноліття, останній влаштував їх на роботу з надання послуг інтимного характеру особам чоловічої статі, а також пропонував їм займатись проституцією на території Турецької Республіки.
Тобто, вищевказане підтверджують обізнаність обвинуваченого у неповнолітті втягненої ним в зайняття проституцією дівчини, та подальше примушення до зайняття проституцією у м. Дніпро та Турецькій Республіці.
Так, у вилученому за вказаною вище адресою обшуку мобільному телефоні марки iPhone 6, IMEI 1: НОМЕР_10 з сім-карткою мобільного оператора: НОМЕР_11 , міститься, зокрема, повідомлення з абонентом на ім`я « ОСОБА_35 ». Саме так, зі слів свідка ОСОБА_21 , підписувався обвинувачений ОСОБА_17 , що підтверджує правдивість показів даного свідка і спростовує версію обвинуваченого щодо непричетності до інкримінованих йому подій.
Крім того, у вилученому мобільному телефоні марки iPhone 6+, IMEI 1: НОМЕР_12 , з сім-карткою мобільного оператора: НОМЕР_13 міститься листування за участі особи на ім`я « ОСОБА_43 », що також ставить під сумнів покази обвинуваченого, які він надав в судовому засіданні.
Незважаючи на повне заперечення провини з боку обвинуваченого, вищевказане вкотре доводить, що останній втягував, вербував та примушував потерпілих займатись проституцією, а також підтверджує факт застосування до них погроз, та враховуючи їхній уразливий стан, - шантажу.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілих, свідків, а також надані письмові докази, кожен з точки зору належності, допустимості та достовірності, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_15 приходить до висновку про таке.
Так, при наданні пояснень в судовому засіданні, обвинувачений заперечив свою причетність до злочинів, які йому інкримінуються, та пояснив, що не мав ніяких стосунків із потерпілими, більше того, двох з них - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не знає взагалі, а за адресою в будинку по вул. Динамо у м. Дніпро ніколи не був і з його власницею ОСОБА_19 не знайомий.
Однак, суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого та критично ставиться до його показів, оскільки відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_9 , з обвинуваченим вони познайомились ще в 2017 році, після чого він запропонував їй роботу у Туреччині, що полягала в наданні послуг сексуального характеру громадянам Туреччини. Більше того, потерпіла разом з ОСОБА_31 полетіла до м. Стамбул, що вже свідчить не тільки про безумовне знайомство, але і сталі стосунки між ними.
В свою чергу, потерпіла ОСОБА_10 повідомила суду, що також знайома з обвинуваченим, за домовленістю з яким надавала послуги сексуального характеру його друзям за грошову винагороду, а пізніше погодилась на його пропозицію та полетіла працювати до Туреччини. За словами ОСОБА_10 квитки на літак їй купував ОСОБА_17 . Аналогічні покази надала в суді і потерпіла ОСОБА_8 , яка пояснила, що також працювала з ОСОБА_31 , який шукав їй клієнтів, яким вона надавала послуги інтимного характеру за гроші, при цьому відсоток за кожний виклик вона платила обвинуваченому.
Із показів неповнолітнього свідка - ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_21 вбачається, що ОСОБА_17 був їхнім роботодавцем сутенером, саме він підшукував їм клієнтів, яким свідки надавали послуги інтимного характеру, зокрема, за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, свідок ОСОБА_20 стверджує, що обвинувачений особисто привозив її та інших дівчат до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де на них чекали клієнти громадяни Туреччини. Свідки вказали, що обвинувачений пропонував, після досягнення ними повноліття полетіти до Туреччини працювати у сфері надання інтимних послуг за грошову винагороду, що свідчить про те, що ОСОБА_17 достеменно знав, що ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на момент роботи з ним були неповнолітніми.
Крім того, свідок ОСОБА_21 показала, що із ОСОБА_31 її познайомила потерпіла ОСОБА_10 , що вкотре спростовує показання обвинуваченого про те, що він не знає останню.
Свідок ОСОБА_19 підтвердила, що з обвинуваченим знайома особисто, він неодноразово звертався до неї з приводу оренди будинку, який вона здавала, при цьому гроші за оренду вона отримувала безпосередньо від від ОСОБА_15 , якому так само при зустрічі віддавала ключі від будинку. Факт знайомства з обвинуваченим був підтверджений свідком і під час досудового слідства, під час впізнання останньою ОСОБА_15 по фотознімкам.
Під час досудового слідства потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також впізнали за фотознімками обвинуваченого ОСОБА_15 , який вербував їх, шукав клієнтів та переправляв до Туреччини для надання послуг інтимного характеру.
Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_47 також впізнали ОСОБА_15 як чоловіка, що знаходив їм клієнтів громадян Туреччини для надання інтимних послуг, та якому вони оплачували відсоток з клієнтів. В свою чергу, відповідно до досліджених в судовому засіданні протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідки громадяни Турції ОСОБА_38 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 впізнали ОСОБА_15 , який організовував їм зустрічі з дівчатами повіями для надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду.
Той факт, що обвинувачений повідомляв потерпілим недостовірну інформацію та вводив їх в оману щодо майбутнього характеру та умов праці підтверджують покази потерпілих про те, що, зокрема, обвинувачений вводив їх в оману щодо кількості клієнтів, яких насправді було більше, ніж вони домовлялись, а також щодо суми грошової винагороди, при цьому вказані обставини потерпілі виявляли вже в процесі самої експлуатації.
Окрім того, достовірно знаючи про відсутність у потерпілих коштів на зворотню дорогу, оскільки особисто купував їм квитки у зворотньому напрямі, обвинувачений обмежував можливість вільного пересування потерпілих через залежність від дати зворотніх квитків.
У суду немає підстав не довіряти показанням потерпілих і свідків, оскільки, на думку суду, вони здобуті у встановленому законом порядку, підстав обмовляти обвинуваченого вони не мали, послідовно давали показання, як під час досудового слідства так і безпосередньо в судовому засіданні.
Суд відкидає доводи обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що потерпілих ніхто не втягував у зайняття проституцією, оскільки такі твердження є безпідставними та спростовуються показами самих потерпілих, які безпосередньо свідчили про ці обставини в судовому засіданні і їх покази об`єктивно підтверджуються іншими вищенаведеними доказами по справі.
Таким чином, до показів обвинуваченого ОСОБА_15 , який не визнав своєї вини у вчиненні злочинів, суд відноситься критично та розцінює їх як обраний метод захисту обвинуваченого з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки такі покази повністю спростовуються вищенаведеними по справі доказами, які суд і кладе в основу вироку.
Суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи знайшов підтвердження факт вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів з використанням уразливого стану потерпілих, шантажу та вчинення вищезазначених дій із погрозою застосування насильства.
Відповідно до примітки 2 до ст. 149 КК України, під уразливим слід розуміти такий стан, перебуваючи в якому особа позбавлена (абсолютний уразливий стан) або обмежена (відносний уразливий стан) у здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними (у тому числі приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям) внаслідок фізичних чи психічних властивостей, збігу тяжких особистих, сімейних або інших обставин.
При цьому, навіть враховуючи, що потерпілі були обізнані про характер роботи, а саме необхідність надання сексуальних послуг та зайняття проституцією і погоджувалися при цьому, ця обставина не виключає відповідальності обвинуваченого з огляду на те, що останній застосовував такі заходи впливу як обман, повідомляючи неправдиві відомості щодо умов оплати та характеру роботи.
Тобто, добровільний характер виїзду за кордон (внаслідок обману, погроз або зловживання довірою), а також обізнаність щодо справжньої мети виїзду (вивезення) за кордон та згода потерпілих на їхню подальшу експлуатацію (в тому числі у сфері надання сексуальних послуг), отримана внаслідок використання уразливого стану особи, не виключає кримінальної відповідальності.
Із отриманих в судовому засіданні показань, зокрема потерпілої ОСОБА_9 , вбачається, що остання, погоджуючись на пропозицію обвинуваченого поїхати до м. Бурса Турецької Республіки для надання послуг сексуального характеру громадянам Туреччини, керувалась бажанням вирішити свої фінансові труднощі через необхідність ремонту аварійного будинку. А потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що погодилась на пропозицію обвинуваченого, оскільки їй потрібні були гроші для оплати житла та лікування матері.
Таким чином, збіг тяжких сімейних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем змусило потерпілих надати згоду на запропоновану обвинуваченим роботу.
Суд вважає, що згода потерпілих на роботу в Турецькій Республіці у сфері надання послуг інтимного характеру була не добровільною, а вимушеною, тобто такою, що зумовлена уразливим становищем внаслідок збігу об`єктивних тяжких особистих та сімейних обставин, що істотно обмежувало їх у можливості вільного вибору, та не відповідало їх справжнім інтересам. Саме сукупність таких обставин і була вміло використана ОСОБА_31 для впливу на волю потерпілих з метою їх подальшого вербування, переміщення та передачі з метою експлуатації.
Із досліджених в суді доказів випливає, що вербування потерпілих відбувалося через умовляння з використанням обману та уразливого стану, оскільки потерпілі не працювали, не отримували доходу, перебували в скрутному матеріальному становищі, що доводиться показами самих потерпілих та дослідженими доказами.
Таким чином, дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_15 в інкримінованих правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст.149, ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.
Невизнання вини обвинуваченим суд вважає засобом захисту з метою пом`якшити свою участь за скоєні злочини, та дає критичну оцінку показанням ОСОБА_15 , оскільки вони спростовуються як поясненнями потерпілих та свідків, так і сукупністю інших доказів, досліджених судом та свідчать про небажання ОСОБА_15 ставати на шлях виправлення та будь-яким способом уникнути відповідальності за вчинені злочини.
Враховуючи вищенаведене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, надані докази та висновки експертиз, вважає, що винуватість ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та під час судового розгляду, доведена повністю.
Гьок ОСОБА_32 повинен нести кримінальну відповідальність за:
- вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи;
- передача людини, вчинена з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинене з погрозою застосування насильства;
- вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу та уразливого стану особи, вчинене повторно;
- передача людини, вчинена з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу та уразливого стану особи, вчинене повторно;
- вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинене повторно, щодо неповнолітнього;
- створення та утримання місця розпусти, вчинені з метою наживи із залученням неповнолітніх;
- сутенерство (дії особи із забезпечення зайняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, щодо неповнолітніх.
Дії ОСОБА_15 необхідно кваліфікувати ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст.149, ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням тяжкості злочину, наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_15 можливо лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_15 та попередженню нових злочинів.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, суд вважає такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди потерпілим, яка полягає у душевних стражданнях, яких останні зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою відносно себе, через злочинні дії обвинуваченого.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди потерпілим, необхідним та достатнім за вказаних обставин є саме по 10 000 грн. Кожній потерпілій.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
У х в а л и в :

ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст.149, ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 149 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 149 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
-за ч. 3 ст. 302 КК України у виді двох років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 303 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Строк покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_15 - 23 серпня 2018 року.
Цивільні позови про стягнення моральної шкоди потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь потерпілої ОСОБА_8 10 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь потерпілої ОСОБА_9 10 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь потерпілої ОСОБА_10 10 000 гривень.

Речові докази по справі:
Речі, що належать обвинуваченому ОСОБА_23 , а саме: 2 банківські картки «Приват Банк», 4 банківські картки турецьких банків, мобільний телефон Samsung S9, повербанк, навушники червоного кольору, шкіряне портмоне, рюкзак сірого кольору, годинник наручний, - конфіскувати в дохід держави.
Мобільні телефони LENOVO G580, HUAWEI X6, MEIZU, IPHONE 6, IPHONE 6+, IPHONE 6S+, IPHONE 6, IPHONE 6S, які було виявлено за адресою: АДРЕСА_2 та передано власникам, - залишити власникам.
Два простирадла зі слідами біологічних речовин, рушник та три використані презервативи знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2