Справа № 629/4871/15-к
Номер провадження № 1-кп/629/6/20
У Х В А Л А
02 березня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001737 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка, Красноградського району, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
Відносно обвинувачених відповідними ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який судом неодноразово продовжувався.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені, можуть продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_10 до суду не етапований, приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився. Обвинувачений ОСОБА_9 надав згоду на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але вийти з камери для прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференеції відмовився.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказали на те, що клопотання прокурора є необґрунтованими та безпідставними, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачені не мають наміру скриватися від суду та впливати на потерпілих та свідків, мають постійне місце проживання, тривалий час перебувають під вартою, у справі допитані майже всі свідки та потерпілі, у ОСОБА_9 погіршився стан здоров`я, а ОСОБА_8 має бабусю, якою опікується.
При вирішенні зазначених клопотань суд виходить з наступного.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному провадженні, у вчиненні яких обвинувачуються, репутацію, відсутність офіційного працевлаштування та самостійного забезпечення, відсутність заощаджень для забезпечення власних потреб, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на вірогідність переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки судове слідство у справі триває.
Доказів, які були би підставами для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні обвинуваченими та їх захисниками суду не надано.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченим до 02 травня 2020 року. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання осіб під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Соснівка, Красноградського району, Харківської області, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на два місяці, тобто до 02 травня 2020 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на два місяці, тобто до 02 травня 2020 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 02 березня 2020 року.
В задоволенні клопотань захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3