Провадження № 1-кп/932/197/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001188, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.01.2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Звільнений по відбуттю строку покарання із зали суду,

у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2018 року приблизно о 18 год.10 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у лісосмузі, розташованій по вул.Оранжевій в м.Дніпро, маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_6 , який слідував по ґрунтовій доріжці у вказаній лісосмузі та з метою подавлення його волі до можливого опору, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка підверглась нападу, завдав потерпілому ОСОБА_6 кулаками рук декілька ударів в обличчя, від яких потерпілий впав на землю та втратив свідомість, таким чином завдавши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забію м`яких тканин у лівій параорбітальній області з набряком навколо орбітальної клітковини, масивного субкон`юктивального крововиливу лівого ока, садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Подавивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_6 до можливого опору, з корисливих мотивів, заволодів чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме:
-мобільним телефоном «Samsung Galaxy J5», вартістю 6119,10 грн. у силіконовому чохлі, вартістю 184 грн. з карткою оператора «Київстар», вартістю 60 грн.;
- грошовими коштами в сумі 250 грн.
Таким чином ОСОБА_5 із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка підверглась нападу, з корисливих мотивів, заволодів чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 6 613, 10 грн.
Після чого з викраденим майном ОСОБА_5 втік з місця скоєння злочину, розпорядився ним на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднані із насильством, яке є небезпечним для життя здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який провину у скоєнні даного злочину визнав повністю та пояснив, що 06.05.2018 року на вул.Данила Нечая він зустрів свого товариша ОСОБА_8 , з яким були «натянуті» відносини через борг, та запитав у нього, коли той поверне йому борг в 1300 грн., на що останній відповів, що грошей в нього немає, оскільки він не працює. Потім ОСОБА_8 хтось зателефонував й він повідомив йому, що потрібно підійти до магазину «Брусничка» зустрітися, як він потім дізнався з ОСОБА_9 , та запропонував піти з ним. Він погодився та пішов з ОСОБА_8 . Підійшовши до магазину, вони поговорили з ОСОБА_9 , а потім ОСОБА_8 хтось зателефонував. Після чого, ОСОБА_8 сказав, що йому потрібно до лісосмуги по своїм справам. Він сказав, що піде додому, оскільки йому на наступний день потрібно на роботу. Але, ОСОБА_8 попрохав його піти з ним та ОСОБА_9 , й він погодився.
Прийшов до лісосмуги, ОСОБА_8 сказав його чекати, а сам пішов. Він стояв палив сигарету, в цей час побачив, як ОСОБА_6 з ОСОБА_10 гучно розмовляли в лісосмузі. Він зробив їм зауваження, але вони його проігнорували, і між ними виник конфлікт. Він намагався налагодити відносини, ОСОБА_6 , підійшов до нього на відстані витягнутої руки. Він хотів піти з лісосмуги, й коли став розмовляти, щоб піти, ОСОБА_6 вдарив його в обличчя, в ліве око, від чого він впав. А ОСОБА_6 зверху сів на нього та став бити по обличчю. Коли повернувся ОСОБА_8 та побачив бійку, взяв його за ноги, а ОСОБА_9 за руки, й відтягнули його від потерпілого. Але він знову повернувся до потерпілого, вдарив його, щоб заволодіти майном потерпілого. Від цього удару потерпілий втратив свідомість, а він забрав у нього телефон в чохлі та грошові кошти. Після чого з місця пішов.
В скоєному щиросердно покаявся.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в суді пояснив, що до подій 06.05.2018 року обвинуваченого ОСОБА_5 він не знав, підстави його обмовляти відсутні.
06.05.2018 року приблизно о 18.00 год. він разом з дружиною, двоюрідною сестрою та її чоловіком ОСОБА_10 відпочивали та перебували в лісосмузі, де випивали. В цей день він випив приблизно 200 -250 г горілки.

ОСОБА_10 , а потім й він, відійшли від своєї компанії до туалету, направились в різці місця. При цьому він в руках тримав телефон, оскільки покласти його було нікуди. В цей час відчув, як його смикнули за плече, а коли обернувся, йому раптово досить сильно тикнули в око пальцем, від чого він впав та втратив свідомість. Прийшовши до тями десь хвилин через двадцять, побачив біля себе чотирьох співробітників поліції, в нього були відсутні грошові кошти в сумі 250 грн. та мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», який до цього він тримав в руці. В подальшому він направився до лікарні, а звідти до Шевченківського райвідділку, де йому повідомили, що його речі кошти та мобільний телефон, знайшли у ОСОБА_5 .

Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив покарати ОСОБА_5 на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка в суді пояснила, що є цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 бачить вперше, а тому немає підстав його обмовляти.
06.05.2018 року вона, її цивільний чоловік ОСОБА_6 , його двоюрідна сестра та чоловік ОСОБА_10 перебували на відпочинку в лісосмузі, розташованій по вул.Оранжевій в м.Дніпро, випивали пиво.
Потім ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 пішли до туалету, й десь хвилин через 15 прибіг ОСОБА_10 та повідомив, що з ОСОБА_6 щось сталося. Вони побігли разом та знайшли ОСОБА_6 , котрий лежав в ямі. Вона побачила, що ОСОБА_6 без тями, стала приводити його у свідомість, била його по обличчю. Коли ОСОБА_6 опам`ятався, перевірили речі, виявили, що пропали грошові кошти та мобільний телефон. Він розповів їй, що до нього підійшли ззаду, після чого тикнули пальцем в око.
Потім за їх викликом приїхали поліцейські. Через деякий час їм повідомили, що до злочину причетний ОСОБА_5 . Зі слів поліцейських, ОСОБА_5 хотів викинути телефон з шостого поверху.

Показами свідка ОСОБА_10 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_5 особисто не знає, можливо бачив на вулиці, де мешкає. У нього немає підстав його обмовляти. Потерпілий ОСОБА_6 - двоюрідний брат його дружини, стосунки родинні.
06.05.2018 року приблизно о 18.00 год. він з дружиною, її двоюрідним братом ОСОБА_6 та його цивільною дружиною відпочивали в парку, випивали.
Потім він та ОСОБА_6 відійшли до лісосмуги в туалет. Там було 2-3 чоловіка, які підійшли до них, про щось говорили з ОСОБА_6 на підвищених тонах, штовхались, сперечалась. Він же не приймав участі в цій розмові. Потім один із чоловіків вихопив з рук ОСОБА_6 телефон. Він забрав в цього чоловіка телефон та повернув ОСОБА_6 та сказав, щоб він сховав його. Оскільки складалась конфліктна ситуація, він пішов кликати дружину ОСОБА_6 ОСОБА_11 , щоб та забрала потерпілого, так як той був п`яний.
Коли він, ОСОБА_11 та його дружина повернулись до потерпілого, то останній вже лежав в кюветі, спав чи був без тями, сказати не може, навколо ока була припухлість. Вони підняли ОСОБА_6 , той щось незрозуміло говорив, бормотав, так як знаходився в стані сп`яніння. Далі вони викликали поліцейських, які по приїзду їх опитали та відпустили додому.

Показами свідка ОСОБА_8 , котрий в суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає приблизно рік, проживали по сусідству. Потерпілого ОСОБА_6 не знає, ніяких стосунків не підтримував. Зі свідком ОСОБА_10 знайомий, мають спільних знайомих.
06.05.2018 року десь о 17.00 год. він вийшов на зустріч зі своїм знайомим, зустрів ОСОБА_5 й вони разом направилися в напрямку магазину «Брусничка». Там зустріли ОСОБА_12 , з котрим деякий час поспілкувались. Потім зустрів свого товариша ОСОБА_13 , й разом направилися до лісосмуги в районі вул.Б.Кротова.
Перебуваючи в лісосмузі, він спілкувався з товаришами. В цей час виник конфлікт між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , через що, йому невідомо. З ОСОБА_6 також був якийсь чоловік. Коли вони вже йшли з ОСОБА_14 , почули крики, й коли обернулись назад, побачили, що ОСОБА_5 лежить на землі, а на ньому сидить ОСОБА_6 , вони били одне одного. Вони витягли ОСОБА_5 та стали йти. Але ОСОБА_5 повернувся назад до потерпілого в лісосмугу, й що там далі відбувалося, він не бачив. Вони ж направилися в напрямку місця мешкання. Через деякий час по дорозі їх наздогнав ОСОБА_5 та запропонував зайти до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , та випити по 150 г горілки, на що вони погодилися та піднялись до квартири ОСОБА_5 , де стали випивати. Там ОСОБА_5 хизувався мобільним телефоном, у кого він забрав цей телефон, він не знав, але гадає, що даний телефон він забрав у потерпілого. Цього телефона раніше у ОСОБА_5 не бачив.
Через деякий час він відійшов до туалетної кімнати, почув стук у двері. Відчинив двері, там були співробітники поліції. Коли співробітники поліції виводили їх з квартири, на зустріч йшов оперативний співробітник з мобільним телефон та повідомив, що цей телефон знайшли у ОСОБА_5 під балконом. Саме цим телефоном хизувався ОСОБА_5 . Потім співробітники поліції відвезли їх до райвідділку.
Він не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , та в його присутності, ОСОБА_9 не бив потерпілого. Мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_6 він та ОСОБА_9 не забирали.

Показами свідка ОСОБА_9 , який в суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_5 бачив один раз, потерпілого ОСОБА_6 не знає. Немає підстав їх обмовляти.
06.05.2018 року він приїхав до свого товариша на ул.Данила Нечая. Перебуваючи біля магазину «Брусничка», зустрів товариша ОСОБА_8 . В лісосмузі почули, що там бійка та побігли туди. Прийшовши на місце побачили ОСОБА_15 з потерпілим, які бились, перекачуючись на землі.
ОСОБА_16 відтягнув за руки та ноги ОСОБА_5 від потерпілого й вони втрьох ( він ОСОБА_16 та ОСОБА_5 ) пішли. Однак, ОСОБА_5 потім повернувся до потерпілого. По дорозі ОСОБА_5 наздогнав їх, в його руках був мобільний телефон. ОСОБА_5 запропонував їм піти до нього додому випити, на що вони погодилися. Перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_5 хвилин тридцять, постукали в двері. В цей час ОСОБА_5 раптово пішов на балкон. Коли двері відчинили, зайшли співробітники поліції.
Від поліцейських дізнався, що в квартирі ОСОБА_5 знайшли чохол від мобільного телефону, й про те, що телефон викинули.
Він не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , та в його присутності, ОСОБА_8 не бив потерпілого. Мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_6 він та ОСОБА_8 не забирали.

Показами експерта ОСОБА_17 , яка підтвердила в суді висновки судово-медичної експертизи №1622е від 05.06.2018 року.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду від 06.05.2018 року, відповідно до якого оглянута ділянка місцевості, розташована за будинком АДРЕСА_2 , де на землі виявлений та вилучений мобільний телефон «SamsungGalaxy J5» чорного кольору. На екрані телефону маються тріщини, на корпусі телефона подряпини та сколи. В телефоні відсутня сім-карта ( том 1 а.с.5-6). Даний телефон визнаний речовим доказом ( том 1 а.с.76) та переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 ( том 1 а.с.77).

Протоколом огляду від 06.05.2018 року, згідно до якого оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 , в ході якого на тумбочці біля входу виявлений та вилучений чохол для мобільного телефону прозоро-сірого кольору, матовий (том 1 а.с. 8-9), який визнаний речовим доказом ( том 1 а.с.76) та переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 ( том 1 а.с.77).

Протоколом огляду від 06.05.2018 року, в ході якого оглянута ділянка місцевості, розташована неподалік будинку АДРЕСА_4 лісосмуга, в ході якого нічого не вилучено ( том 1 а.с.10-11).

Довідкою КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня №16», відповідно до якої у ОСОБА_6 встановлено контузію глазного яблука, субкон`юктивальний крововилив. Черепно-мозкової травми, струсу головного мозку на момент огляду не виявлено (том 1 а.с.12). Консультативним висновком спеціаліста КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня №16» ( том 1 а.с. 13).

Протоколом огляду від 07.05.2018 року, в ходу якого у ОСОБА_5 було вилучено в задньому кармані шорт грошові кошти в сумі 83 гривні 40 копійок, флеш-карта Київстар 64 GB ( а.с. 28-30), які визнані речовими доказами ( том 1 а.с.76) та передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 ( том 1 а.с.77).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №2634-18 від 06.06.2018 року, відповідно до якого, середня ринкова вартість викраденого майна станом на 06.05.2018 року, а саме:
-мобільного телефону «SamsungGalaxy J5», складала 6119,10 грн.;
-силіконового чохла - 184 грн.;
-картки оператора «Київстар» - 60 грн. ( том 1 а.с.63-66).

Даними судово-медичної експертизи №1622е від 05.06.2018 року, відповідно до висновку якої, у ОСОБА_6 за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-забію м`яких тканин у лівій параорбітальній області з набряком навколо орбітальної клітковини, масивного субкон`юктивального крововиливу лівого ока;
-садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження( як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою в 16 міську клінічну лікарню, тобто і в термін, на який вказує обстежений та слідчий в клопотанні.
Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого на обличчі та в області правого ліктьового суглобу, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету ( предметів), що діяв ( діяли) в область обличчя ліворуч, а садно в області правого ліктьового суглобу і при удар об такий( такі).
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій. Дані ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних (том 1 а.с. 72-74).

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого за ч.1 ст. 187 КК України доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи обвинуваченого про здійснення психологічного тиску на нього з боку робітників поліції, у зв`язку з чим він підписував надані працівниками поліції документи, судом не приймаються.

Так, за даною заявою обвинуваченого, судом було винесено ухвалу від 09.12.2019 року про перевірку заяв обвинуваченого ОСОБА_5 .

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава від 07.03.2020 року, кримінальне провадження за ч.2 ст.365 КК України відносно працівників правоохоронних органів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області закрито, у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Також дані обставини під час судового розгляду були детально перевірені судом.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 був затриманий 06.05.2018 року в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , а також надавав покази в якості підозрюваного в присутності свого захисника.

До залучення до справи захисника, 06.05.2018 року було проведено огляд помешкання ОСОБА_5 , дозвіл на огляд якого ОСОБА_5 не заперечував відповідно до складеної заяви ( том 1 а.с.7). В суді обвинувачений підтвердив, що дійсно не заперечував проти огляду його квартири.

Крім того, відповідно до акту ізолятора тимчасового отримання №113 від 07.05.2018 року, у ОСОБА_5 при прийомі до ІТТ ДПП були виявлені тілесні ушкодження: садно на правій брові, садно на лівому та правому коліні, садно на лівій руці, які з його слів були отримані ним в м.Дніпро по вул.Данила Нечая біля лісосмуги внаслідок конфлікту з невідомим.
При цьому, сам обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував, що наявні в нього тілесні ушкодження були спричинені саме потерпілим ОСОБА_6 .
А тому, з урахуванням наведеного, суд вважає що заява обвинуваченого ОСОБА_5 щодо застосування до них з боку працівників поліції Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області психологичного тиску, а також недозволених методів ведення розслідування, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки нічим не підтверджуються.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вірно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_18 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його стан здоров`я, відношення до скоєного, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, відшкодування шкоди.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, відшкодування в повному обсязі потерпілому спричиненої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд вважає рецидив злочину.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, позицію потерпілого щодо міри покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, його вiдношення до вчиненого, щире каяття, усвідомлення вчиненого, надання ним належної оцінки своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, відшкодування ОСОБА_5 в повному обсязі потерпілому спричиненої шкоди, а також думку потерпілого який не має претензій до обвинуваченого, те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.69 КК України, основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної статті КК України, яке вважає достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені товарознавчої експертизи по справі, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого в повному обсязі.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Призначити ОСОБА_19 покарання із застосуванням ст. 69 КК України за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (роки) роки 19 ( дев`ятнадцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_19 обчислювати з 06 травня 2018 року.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, у зв`язку з повним відбуттям покарання за даним вироком.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_19 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, в зв`язку з повним відбуттям призначеного судом покарання.

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», чохол до телефону, грошові кошти ( а.с.76-77) вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 (а.с.77)

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення на залучення експерта у розмірі 572,00 грн., призначення платежу на експертизу №2634-18 від 06.06.2018 року ( том 1 а.с.61).

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1