Справа № 179/600/20
№ 1-кп/183/1179/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000147 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зайсан Зайсанського району Східно-Казахстанської області Республіки Казахстан, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку березня 2020 року, більш точного часу в ході розгляду справи не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на березі річки Оріль в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилися предмети, які за зовнішніми ознаками були схожі на бойову гранату та запал до гранати. Усвідомлюючи, що знайдені предмети є бойовими, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 привласнив дану гранату та запал до гранати, чим придбав боєприпаси без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 переніс гранату та запал до гранати до місця свого постійного мешкання по АДРЕСА_1 , де залишив на зберігання, тим самим незаконно почав зберігати боєприпаси.
21.03.2020 року у період з 20 год. 48 хв. по 21 год. 17 хв. працівниками Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведеного огляду території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , у житловому будинку, а саме у вітринній скляній шафі було виявлено та вилучено споряджений корпус бойової, ручної гранати РГН та запал типу УДЗ у поєднанні (штатним способом), які утворюють бойову осколкову, наступальну, ручну гранату РГН, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна для виробництва вибуху.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що в березні 2020 року він зібрався на риболовлю. На річці Оріль його увагу привернув пакет, який був новий. Відкривши його, він побачив всередині предмет, який за зовнішніми ознаками був схожий на гранату. Він визначив це для себе, оскільки служив в армії, а тому знає, як виглядають гранати. Він приніс знайдену гранату додому, поклав її в сервант, і забув про її існування. В подальшому ця граната була знайдена і вилучена працівниками поліції за місцем його мешкання. У скоєному він щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорював в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 263 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває. За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 263 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 1413,09 грн. (висновок судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 19/104-11/179 від 27.03.2020 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на гранату, поміщений до спец. пакету № ЕХР0127717, предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на запал до гранати, поміщений до спец. пакету № ЕХР0161671, і передані до камери зберігання речових доказів Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1