Справа №479/209/20
Провадження №1-кп/479/37/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
26 лютого 2020 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000358 від 09 листопада 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця та реєстрованого в с.Унгри Окнинського району Республіки Молдова, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , маючого загальну середню освіту, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

На початку листопада 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 у невстановленому місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, всупереч вимогам наказу №622 від 21 серпня 1998 року "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ "Про право власності на окремі види майна" (додаток 1) у незнайомих осіб придбав ніж, який зберігав та носив при собі.

09 листопада 2019 року близько 12.00 год. ОСОБА_3 , зберігаючи при собі вказаний ніж, без передбаченого законом дозволу, був зупинений та затриманий працівниками Кривоозерського відділення поліції Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області на 295 км. автодороги "Київ-Одеса" за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП. Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в присутності понятих був проведений особистий огляд ОСОБА_3 , в ході якого у нього був виявлений та вилучений вищевказаний ніж, який згідно висновку експерта від 13 листопада 2019 року №477 є короткоклинковою холодною зброєю колючо-ріжучої дії, виготовленою промисловим способом по типу ножів мисливських загального призначення.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював докази по даній справі. У скоєному розкаюється, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за останнім місцем проживання він характеризується посередньо, не одружений, не працює, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення даного інкримінованого кримінального правопорушення не мав судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до положень ст.67 КК України, судовим розглядом не встановлено.

Суд також враховує думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України.

При визначенні міри покарання суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації на обвинуваченого ОСОБА_3 , з якої вбачається можливість його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його суспільну небезпечність, а також те що, відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.263 КК України з застосуванням положень ст.75 КК України.
Положеннями ст.70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, визначених частиною 2 цієї статті. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене положеннями ст.75 КК України.
Відповідно до положень ч.1 цієї статті якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до висновку, викладеного у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02 грудня 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Святошинського районного суду м.Києва (судова справа №759/4242/18) за вчинення 19 лютого 2018 року та 25 лютого 2018 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти сектор КМВ з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до сектору КМВ з питань пробації. Даний вирок набрав законної сили 03 січня 2020 року.
З урахуванням того, що обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення вироку Святошинським районного суду м.Києва від 02 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання відповідно вимог ч.4 ст.70 КК України.

Визначене покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Питання по речових доказах суд вирішує відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за №0000358, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Святошинського районного суду м.Києва (судова справа №759/4242/18) від 02 грудня 2019 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (роки) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в сумі 942,06 грн. за проведення судової експертизи зброї у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 09 листопада 2019 року за №0000358.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: ніж, який знаходиться в сейф-пакеті №41060369 (після проведення експертизи поміщений до сейф пакетів №3965483 та 3965484), що знаходиться в кімнаті речових доказів Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області - знищити.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: