печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2020 про відмову у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020, -
В С Т А Н О В И В :

11.03.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2020 про відмову у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що першим слідчим відділом Першого управління організації досудового розслідування Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.
18.02.2020 до центрального апарату Державного бюро розслідувань надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його до кримінального правопорушення як потерпілого в порядку ст. 55 КПК України.
24.02.2020 слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

В судове засідання представник особи, яка подала скаргу, не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки особа, яка подала скаргу, слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлені належні чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні особи, яка її подала та слідчого, на підставі наявних матеріалів.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом Першого управління організації досудового розслідування Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.
18.02.2020 до центрального апарату Державного бюро розслідувань надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його до кримінального правопорушення як потерпілого в порядку ст. 55 КПК України.
24.02.2020 слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, оскільки в матеріалах вищевказаного кримінального провадження відсутні підтверджуючі відомості про завдання ОСОБА_3 шкоди.
Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Так, зміст оскаржуваної постанови зводиться до загальних формулювань та не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Зокрема, слідчим не надано належної оцінки доказам, наданим ОСОБА_3 , які підтверджують факт завдання шкоди ОСОБА_3 . Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020, слідчий зазначив, що в матеріалах вищевказаного кримінального провадження відсутні підтверджуючі відомості про завдання ОСОБА_3 шкоди.
Разом з тим, у клопотанні ОСОБА_3 наведено конкретне обґрунтування для визнання останнього потерпілими у кримінальному провадженні з підстав заподіяння йому майнової шкоди, що підтверджується належними доказами.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2020 про відмову у визнанні особи потерпілим у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2020 про відмову у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2020 про відмову у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020.
Зобов`язати слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 року, залучити ОСОБА_3 в якості потерпілим у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.02.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1