Справа № 535/1495/19
Провадження № 1-кп/535/22/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000408 від 26 листопада 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, військовозобов`язаний, раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 335 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 всупереч вимог Конституції України, пункту 2 статті 3 Указу Президента України № 22/2019 від 30.01.2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році» та частин 1, 8 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою постановлено призвати у жовтні грудні 2019 року на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу, будучи придатним за станом свого здоров`я для проходження строкової військової служби та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, а також належним чином завчасно повідомлений про час та місце прибуття за викликом, не маючи правових підстав на відстрочку чи звільнення від призову на строкову військову службу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у визначений день і час, а саме: 25.11.2019 року на 10 годину не з`явився без поважних на те причин до призовного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення до Полтавського ОВК для відправки на строкову військову службу у військову частину Збройних Сил України у складі команди НОМЕР_1 , чим умисно ухилився від призову на строкову службу.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_4 зазначив суду, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він визнає себе винним та виявив бажання давати суду показання.
Під час системного допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню (злочину) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення (злочину) пов`язаного з ухиленням від призову на строкову військову службу. Під час системного допиту пояснив суду, що дійсно 25 листопада 2019 року не з`явився на 10 годину до військомату для відправки в частину.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, шкодує про вчинене.

Крім вище викладеного вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 335 КК України підтверджується дослідженими та оголошеними в ході судового слідства наступними доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_5 , котрий під час судового засідання пояснив, що він працює дільничним інспектором ІНФОРМАЦІЯ_2 і виконував примусовий привід відносно ОСОБА_4 до РВК разом з ним був інспектор РВ ОСОБА_6 . Вони запропонували ОСОБА_4 проїхати з ними до військомату на, що ОСОБА_4 погодився, в військовому комісаріаті вони залишили ОСОБА_4 працівникам РВК; свідок ОСОБА_6 , який працює дільничним інспектором Котелевського РВ дав суду аналогічні за змістом пояснення; свідок ОСОБА_7 , який працює в військовому комісаріаті пояснив суду, що він як заступник воєнкома виконуючи вимоги чинного законодавства повідомив призовника ОСОБА_4 про призов на строкову військову службу, і надав направлення на медичну комісію та виклик до військомату, але призовник ОСОБА_4 в порушення вимог до військового комісаріату у визначений день та час не з`явився; свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що всі медичні заключення ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджує; змістом витягу з ЄРДР за № 0000408 від 26 листопада 2019 року (а.с. 49), змістом подання на громадянина, який ухиляється від призову на строкову військову службу, щодо внесення даних в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 1/1753 від 26.11.2019 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 50-51), змістом рапортів начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , якими повідомлялося про належне повідомлення ОСОБА_4 про явку до РВК 25.11.2019 року (а.с. 52,53); світлокопією розписки від 22.11.2019 року, в якій зазначено відмітку про одержання повідомлення щодо явки в РВК (а.с. 55); змістом світлокопії протоколу №1 від 03.10.2019 року, в якій чітко зазначено про те, що ОСОБА_4 здоровий, придатний до військової служби (а.с. 56-57); змістом іменного списку на військові команди № НОМЕР_2 направлені з ІНФОРМАЦІЯ_4 , де чітко зазначено, що ОСОБА_4 25.11.2019 року до РВК не з`явився (а.с. 58).
Суд системно допитавши обвинуваченого, проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) невеликої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме в ухиленні від призову на строкову військову службу, і кваліфікує його дії за ст. 335 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного обумовлену молодим віком та позитивною характеристикою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), відсутність будь яких тяжких наслідків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового та судового слідства відповідно до вимог ст. 67 КК України не виявлено.

З урахуванням пом`якшуючих та за відсутності обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію публічного обвинувача прокурора, суд вважає за можливе і справедливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеженняволі на певний строк в межах санкції відповідної статті не в максимальних межах, передбачених санкцією ст. 335 КК України. На думку суду, максимальна межа буде карою, а не покаранням за вчинення конкретного злочину. Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в теперішній час не являється надзвичайно небезпечною особою і його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обмеження, передбачені ст. 76 КК України. Крім цього суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації.
Підстав, які б давали можливість при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 застосувати положення ст. 69 КК України, не встановлено.
Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 335 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ст. 335 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання.
Надані прокурором матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1