Справа № 577/3436/19
Провадження № 1-кп/577/93/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 25 серпня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тьоткино Глушковського району Курської області Російської Федерації, мешканки АДРЕСА_1 , ромської національності, освіта базова середня, не одруженої, не працюючої, раніше судимої:

1) 05 квітня 2012 року Тростянецьким міськрайонним судом Сумської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) 14 вересня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.186 ч.3, ст.185 ч.3 ст.70, ст.70 ч.4 ст.71 КК україни до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнена 09.12.2014 року на підставі ухвали Уманського районного суду Черкаської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 9 днів;

3) 05 червня 2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 190 ч.2 КК України до 1700 гривень штрафу(штраф сплачено 23.07.2019 ),-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, 25 серпня 2018 року о 12 годині, проходячи повз господарство ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , помітивши через паркан відсутність на подвір`ї господаря та, керуючись злочинним корисливим умислом, направленим на викрадення чужого майна, через незамкнуту хвіртку безперешкодно увійшла на територію домоволодіння та, переконавшись у відсутності власника, упевнившись, що її дії є непомітними для будь-кого, відчинила незамкнуті двері до веранди, через які безперешкодно проникла до житлового будинку, а потім, обшукавши приміщення веранди, повторно таємно викрала грошові кошти в розмірі 2200 гривень, належні потерпілій ОСОБА_6 , сховані нею під подушкою на дивані. В подальшому, ОСОБА_4 разом з викраденим вийшла з місця вчинення кримінального правопорушення, з вказаного господарства , маючи намір зникнути непоміченою, проте, при виході з двору, біля хвіртки її протиправні дії були помічені жителькою сусіднього господарства ОСОБА_7 , яка стала голосно кричати, а потім почала бігти за ОСОБА_4 , яка сховалася в насадженнях біля домоволодіння ОСОБА_6 , та, наздогнавши її за декілька метрів від господарства ОСОБА_6 , намагалась зупинити, вхопивши та утримуючи її за одяг. Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що її дії були помічені сторонньою особою, маючи намір довести свій злочинний корисливий умисел до кінця з метою отримання можливості розпорядитись викраденим, продовжила відкрито викрадати грошові кошти ОСОБА_6 та стала супротивитись ОСОБА_7 , при цьому, під час штовханини між ними, ОСОБА_4 згубила частину викрадених грошей в сумі одна тисяча гривень, та, не припиняючи своїх злочинних дій, з метою утримання решти викрадених грошових коштів в сумі одна тисяча двісті гривень, вивільнилася з рук ОСОБА_7 та разом з викраденим втекла з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримавши можливість розпорядитись грошовими коштами потерпілої на власний розсуд.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 показала, що 25 серпня 2018 року прибула в с. Підлипне, де мала намір купувати пух-перо або горіхи у мешканців села. Приблизно о 12 годині через незамкнуту хвіртку зайшла в один з дворів , кликнула господарів, ніхто не відізвався . Тоді вона відчинила незамкнуті двері до веранди, де також були відсутні мешканці. На дивані з-під подушки видно було гаманець. В той час вона вирішила таємно заволодіти грошовими коштами. Упевнившись, що за її діями ніхто не стежить таємно викрала грошові кошти, що були в гаманці і не заперечує проти суми 2200 гривень, на яку вказала потерпіла. Після того, як вона вийшла з двору і була за будинком та двором її впіймала жінка, яка сказала, що сусідка, і почала питати , що вона робила у будинку ОСОБА_8 , при цьому трясла її за одяг та стягнула з неї коротке плаття. В цей час з її білизни випали гроші, а з рук її мобільний телефон. Вона вирвалася з рук тієї жінки, будучи без верхнього одягу, почала тікати через кущі, що біля будинку. Втікаючи, схопила на землі мобільний телефон і побігла. Вона була одна. В цій сутичці ніхто не допомагав ні ій , ні тій жінці, що її спіймала. Трохи поодаль, на горі, стояла стороння жінка і тримала велосипед. Більше нікого не було. На місці сутички залишилося її плаття, сумка. Як потім з`ясувалося, вона схопила не свій телефон, а тієї жінки, переплутавши, бо телефони були схожі . Телефон у подальшому вона викинула, де не знає. За телефон віддала гроші. З потерпілою розрахувалася і та претензій не має. Наполягає на тому, що умислу на проникнення до житла потерпілої , щоб викрасти її майно, не мала. Вказаний умисел в неї виник вже в будинку, коли побачила з-під подушки гаманець. Тоді взяла гроші, бо ніхто не бачив, але тікаючи від жінки, що її тримала за двором, гроші не забирала і їх повернули потерпілій. Просила вибачення у потерпілої, усвідомлює, що зробила неправильно, та просить суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 підтримує обвинувачену, просить суворо її не карати та врахувати її ставлення до скоєного, що примирилася з потерпілою, відшкодувала їй заподіяну шкоду , а її дії кваліфікувати як замах на вчинення крадіжки .

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 25 серпня 2018 року перебувала разом з сином у кухні, коли до них у двір зайшла жінка ромської національності і повідомила, що прийшла з приводу субсидії і почала щось розповідати, про що вона не пам`ятає, бо її стан після перенесеного інсульту. На той час її гроші 2200 гривень знаходилися в гаманці під подушкою на дивані у веранді будинку, то була її пенсія. Через незначний час за її двором сусідка ОСОБА_7 впіймала циганку, яка , вийшовши з двору, побігла в кущі. А коли вирвалася від ОСОБА_9 , то в неї випали гроші, які в розмірі 1000 гривень їй принесла ОСОБА_7 і розповіла про те, що бачила, що були дві жінки ромської національності. Вона перевірила гаманець, який був порожній і згадала, що циганка вибігала, кричав її син, намагався наздогнати її, але та вже сховалася. Як викрадала та жінка гаманець, вона не бачила. З цього приводу вона подала заяву до поліції. Через деякий час приїхав незнайомий чоловік і привіз гроші 1300 гривень, частину яких у неї було викрадено з-під подушки і 1000 гривень, щоб передала тій жінці, що била циганку. На даний час їй все відшкодовано, вона не має ні до кого претензій і вибачила , але циган боїться і після тих подій у неї стався інсульт.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що літнього дня 2018 року була в своєму будинку і почула, що у сусідки ОСОБА_6 залаяв собака і вона через вікно побачила у сусідньому дворі незнайому жінку ромської національності. Через деякий час знову почула лай собаки і побачила іншу таку жінку, яка пройшла по двору у бік веранди, потім повернулася назад і увійшла до веранди. Ні ОСОБА_6 , ні її сина вона не бачила. Вона сказала про це чоловіку і попросила, щоб той пішов подивився, що трапилося і покликав ОСОБА_11 , яка доглядає за ОСОБА_6 . Вона не бачила , коли ті жінки виходили з двору, але через деякий час почула, що розмовляє ОСОБА_11 , яка ввійшла до ОСОБА_6 , в руках тримала косинку, плаття і розповіла, що в неї за двором ОСОБА_8 відбувся конфлікт з жінкою ромської національності.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона доглядає за ОСОБА_6 , допомагає їй, бо та похилого віку та ще має хворобливий стан. В 20 числах серпня 2018 року до неї прибіг сусід і сказав, щоб вона пішла до ОСОБА_6 , бо в неї ходять по двору жінки в рукавицях, можливо ОСОБА_6 щось їм продає. Підходячи до двору ОСОБА_8 вона побачила, що хтось вийшов з двору в бік кущів, що поряд. Вона обійшла територію з іншого боку і до неї з боку паркану ОСОБА_8 вийшла обвинувачена ОСОБА_4 , яку вона упізнає, в якої запитала, що та робила в чужому дворі, однак та сказала, що нічого і намагалася тікати. Але вона не повірила і хотіла викликати поліцію, бо припустила, що та бувши на подвір`ї ОСОБА_6 , щось могла викрасти . Обвинувачена вибила з її рук телефон і він упав на землю. В цей час з`явилася інша жінка, яка, допомагаючи першій вивільнитися, розірвала на ній футболку чи туніку і та залишилася у нижній білизні, у бюстгальтері вона побачила гроші. Друга жінка хотіла її вдарить, але не змогла. Потім вони удвох почали втікати, а вона їх наздоганяла, під час погоні у ОСОБА_4 випали гроші 1000 гривень, які залишилися на землі і жінка за ними не повернулася. Розуміючи , що не наздожене жінок, вона підняла гроші, у неї в руках залишилась туніка жінки і пішла до ОСОБА_6 , у якої і виявили зникнення грошей, але більше, ніж ті, що випали в циганки . Коли відбувалася сутичка у неї з жінками, бачила стороння жінка, яка стояла на відстані 100 метрів від них та спостерігала з подією і в подальшому ця жінка прийшла у двір ОСОБА_6 і дала показання працівникам поліції . Знайдений чужий телефон віддали поліції, а її телефон не знайшли. Пізніше , приблизно через 1,5 місяця , їй ОСОБА_6 віддала 1000 гривень, щоб придбала собі телефон, і сказала, що приходив чоловік і приніс гроші, в тому числі і за її телефон. У день події усіх допитували працівники поліції.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що влітку 2018 року, дату не пам`ятає, їхала до матері. Перед горою зупинилася, щоб вести велосипед і побачила, трьох жінок, одна з яких утримувала іншу, які третя допомагала вивільнитися другій, потім дві з них втікали, а третя наздоганяла, кричала, прохала викликати поліцію, бо украли гроші і в руках тримала чи плаття чи майку, яку стягнула з тієї, що тікала. Жінки, що тікали, були ромської національності і та, що на вигляд старша, роздягнена, це була обвинувачена. Години через чотири того дня, коли поверталася додому, зайшла до двору ОСОБА_6 , де були працівники поліції, і надала свідчення з приводу побаченого.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України підтверджується, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні.

Із протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.06.2018 року вбачається, що 25.08.2018 року близько 12 год жінка циганської національності прийшла до будинку по АДРЕСА_2 та викрала грошові кошти в розмірі 2200 гривень.(а.с. 13 наданих матеріалів).

З протоколу огляду місця події та фото-таблиць від 25.08.2018 року в АДРЕСА_2 ОСОБА_7 показала місце, де виявила, що циганської національності заволоділа грошовими коштами в господарстві ОСОБА_8 . (а.с, 16-28 наданих матеріалів).

З постанов про приєднання речових доказів від 26 серпня 2018 року, 06 квітня 2019 року вбачаться, що мобільний телефон, довгу кофту різнокольорову, хустку визнано речовими доказами(а.с, 28, 140 наданих матеріалів).

З висновку судової молекулярної експертизи від 25.03.2019 року №10-297 вбачається, що за результатами її проведення генетичні ознаки, виявлені на жіночій сукні, належать ОСОБА_4 (а.с. 130-139 наданих матеріалів).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.07.2019 року згідно пред`явлених трьох осіб для впізнання, ОСОБА_13 було впізнано саме ОСОБА_4 (а.с. 157-159 наданих матеріалів).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_4 із застосуванням технічних засобів від 22.07.2019 року, обвинувачена показала, що викрала грошові кошти у потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 188-203 наданих матеріалів).

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 в тому, що у неї не було умислу на проникнення до чужого житла з метою вчинення крадіжки, суд сприймає, як дозволений спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Не заслуговують на увагу суду і доводи захисту про те, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати як замах на вчинення крадіжки. Позиція захисту спростовується показами потерпілої, показами свідків, дослідивши які встановлено, що дії обвинуваченої були розпочаті , як такі , що кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, однак , були помічені свідком ОСОБА_7 , яка запідозрила ОСОБА_4 , бо бачила, як та виходила з господарства ОСОБА_6 , та, ховаючись у чагарниках біля того ж господарства, намагалася втекти, не реагувала на крики ОСОБА_7 про зупинку, частину викрадених грошей загубила в сутичці з останньою і не намагалася їх забрати, як власні, а втікала, залишивши їх на землі. Вказане відбулося в присутності свідків ОСОБА_7 , а також ОСОБА_12 , яка, чула, як ОСОБА_7 кричала і прохала викликати поліцію, бо украли гроші, що є очевидним тому , що гроші не належали обвинуваченій, а у подальшому заподіяні збитки, решту грошей , крім тих, що були згублені, від імені обвинуваченої були відшкодовані потерпілій, а також через потерпілу передано гроші для ОСОБА_7 за телефон. Вказане свідчить про відкритість викрадення чужого майна. Відсутність умислу на проникнення до чужого житла, на яке вказує обвинувачена, спростовується також і тим, що, виявивши відсутність господарів на подвір`ї і, не отримавши дозволу на вхід до будинку, ОСОБА_4 в будинок проникла і вчинила крадіжку. Потерпіла показала, що в неї такого дозволу не питали. А свідок ОСОБА_10 показала, що особа ромської національності зайшла в будинок ОСОБА_6 , коли у дворі були відсутні господарі. Покази обвинуваченої про те, що мала намір купувати пух, чи горіхи спростовуються відсутністю для цього в неї будь-яких речей для пакування в разі придбання, а також неможливістю пояснити, в яких господарствах вона запитувала про таке.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з встановлених обставин вчинення ОСОБА_14 протиправних дій щодо ОСОБА_6 , а також судової практики, коли дії розпочаті , як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і , незважаючи на це продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, проаналізувавши всі докази, суд дійшов висновку, що докази є належними, допустимими і такими, що узгоджуються між собою, а так, в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 2200 гривень, що поєднане з проникненням в житло.

Судом досліджено також і докази, які характеризують обвинувачену та досудову доповідь, які долучені до матеріалів обвинувального акту, які судом враховуються для визначення покарання обвинуваченій. З вказаних доказів вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, в тому числі за вчинення аналогічного злочину та проти власності, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, в тому числі і окремих осіб.

Згідно довідки Попівської селищної ради ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину і вказане підтверджується свідоцтвом про народження.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і її дії, суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло , вчинений повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає розкаяння у вчиненні протиправного діяння, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Злочин, що скоїла ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має неповнолітню дитину.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченої, що раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, на шлях виправлення не стала та вчинила новий злочин проти власності ,з урахуванням інформації органу пробації, викладеній у досудовій доповіді, про високий ризик вчинення нового злочину, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченої ОСОБА_14 неможливе без ізоляції від суспільства і дійшов висновку про призначення їй покарання у виді позбавленні волі. В той же час, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, що потерпіла не наполягає на суворому покаранні, що обвинувачена має на вихованні неповнолітню дитину, суд вважає за можливе не застосовувати до неї покарання, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, у максимальному розмірі . На думку і переконання суду покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченій, враховуючи наявність у неї неповнолітньої дитини, відсутність встановлених порушень раніше застосованого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого злочину і вид покарання, з яким визначився суд, відомості про особу обвинуваченої, що раніше судима, не працювала і вказані обставини свідчать про існування ризику, що може вчинити інший злочин, а тому, з метою упередження вчинення злочинів, дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили залишити застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням раніше встановлених обов`язків. .

Питання про судові витрати та речові докази підлягають вирішенню у порядку ст.ст. 124 і 100 КПК України, відповідно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити їй покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 залишити до вступу вироку в законну силу та покласти обов`язки прибути за вимогою до Конотопського відділу пробації, повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з місця проживання в АДРЕСА_1 цілодобово, крім часу з 8 год до 13 год кожного дня, без дозволу прокурора або суду ,носити електронні засоби контролю, застосовані відділом поліції.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертизи в розмірі 20718 гривень .

Речові докази: плаття, хустину, рукавички, належні ОСОБА_4 , їй повернути, біологічні зразки знищити, мобільний телефон Ergo F Point чорного кольору з сім картою Київстар, акумуляторною батареєю, без карти пам`яті в робочому стані, належний ОСОБА_4 , обернути в рахунок відшкодування судових витрат.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1