30.03.2020 Суддя ОСОБА_1
Справа № 636/1355/19
Провадження № 1-кп/644/120/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова колегіально у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_9 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові обвинувальний акт матеріалу кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 13.01.2019 року, що надійшов від заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_10 , затвердженого прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_5 , щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого с. Сподобівка Шевченківського р-ну Харківської обл., громадянина України, освіта неповна середня загальна, одруженого і такого що має на утриманні двох малолітніх дітей, працював ковалем-штампувальником 4-го розряду цеху ковальсько-пресового виробництва ПАТ «Харківський підшипниковий завод», не судимого, зареєстрованого та такого що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27»,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.2 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

11.04.2019 року, Вх. № 12747/ 19-Вх, до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов вказаний обвинувальний акт на підставі Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківської апеляційного суду від 11.04.2019 року (головуючий суддя ОСОБА_11 , судді ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), якою змінено підсудність розгляду кримінального провадження з Чугуївського міського суду Харківської області (т.1 а.с. 23, 24).

25.07.2019 року Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду (головуючий суддя ОСОБА_14 , судді ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ) - ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2019 року (головуючий суддя: ОСОБА_17 , судді: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ) якою повернуто обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 - скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції; клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , - задоволено, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 20 вересня 2019 року (т.1 а.с.216, 217-219).

Установлено, що 28.01.2019 року Ухвалою Харківського апеляційного суду ( колегія суддів: ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ) обрано запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

25.07.2019 року Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду (головуючий суддя ОСОБА_14 , судді ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ) продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , до 20 вересня 2019 року (т.1 а.с.216, 217-219).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року (головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 ОСОБА_2 ), обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні, прокурор заявив клопотання у якому прохав: продовжити ОСОБА_6 обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовживши її на 60 днів. Клопотання мотивував тим, що наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , який, відповідно до ст.12 КПК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічного позбавлення волі; злочин вчинено щодо малолітньої особи, та те, що ОСОБА_6 після вчинення злочину добровільно не звернувся до правоохоронних органів, швидку допомогу не викликав, а також є вірогідність можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки останньому відомо де вони проживають.

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисники - адвокати прохали відмовити у задоволенні Клопотання прокурора.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 надала Клопотання про заміну міри запобіжного заходу на домашній арешт. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 до обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, працював; має сім`ю; до кримінальної відповідальності не притягався; досить значний період часу протягом досудового розслідування та судового розгляду поведінка ОСОБА_6 була, на її думку, правомірною; жодних дій щодо впливу на потерпілого чи свідків ніколи не вчиняв; на теперішній час потерпілий та більшість свідків вже допитані. Потерпілий проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Місце перебування обвинуваченого під домашнім арештом сторона захисту просить визначити житло, яке належить його матері і в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Захисник - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 - підтримали Клопотання, прохали задовільнити.

Прокурор вважав, що слід відмовити у задоволенні Клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_9 прохав Клопотання задовольнити.

Вислухавши прокурора про доцільність залишити застосований запобіжний захід, тримання під вартою та продовжити його до 60 діб, твердження захисника-адвоката та обвинуваченого про відмову в задоволенні та заміні на менш суворий запобіжний захід - на домашній арешт, дослідивши матеріали справи та клопотання подане сторонню захисту, - Суд прийшов до наступного:

Як вбачається із матеріалів справи: 28.01.2019 року Ухвалою Харківського апеляційного суду ( колегія суддів: ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ) обрано запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 02 квітня 2020 року.

Сторона захисту вказала на те, що з 15.01.2019 року по 22.01.2019 року обвинувачений ОСОБА_6 перебував під домашнім арештом за цей час жодним чином обвинувачений не впливав на свідків чи потерпілих, не вчиняв жодних неправомірних дій.

Під час розгляду питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 позиція захисту значно переконливіша та більш обґрунтована: ОСОБА_6 має сім`ю та двоє малолітніх дітей, не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебував.

Напротивагу цього, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, прокурором не наведено достатніх обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а також не було підтверджено ризиків, які слугували обранню обвинуваченому такого запобіжного заходу.

У судовому засіданні допитаний потерпілий, шість свідків обвинувачення. Інші свідки сторони обвинувачення до суду не прибули, прокурор не забезпечив явку свідків уже в шосте судове засідання і саме з цього - розгляд справи було відкладено, ухвала суду від 02.03.2020 року про привід свідків не виконана.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення було наведено лише посилання на наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , який відповідно до ст.12 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічного позбавлення волі, злочин вчинено щодо малолітньої особи, та те, що ОСОБА_6 після вчинення злочину добровільно не звернувся до правоохоронних органів, швидку допомогу не викликав, а також є вірогідність можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки останньому відомо де вони проживають, та можливість довести злочин до кінця, оскільки свій злочинний умисел на вбивство малолітньої дитини ОСОБА_6 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Судом установлено, що ОСОБА_6 до обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою працював, має сім`ю, до кримінальної відповідальності не притягався, дій щодо впливу на потерпілого чи свідків не установлено, потерпілий та шість свідків обвинувачення вже допитані. Потерпілий проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 ; місце перебування обвинуваченого під домашнім арештом, пропонується визначити житло, яке належить його матері ОСОБА_22 і в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі), можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, і його належної поведінки.

Як рекомендовано Вищим Спеціалізованим судом України 04.04.2013 №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин. Необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції(правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Аналізуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про зміну особі запобіжного заходу на домашній арешт, виходячи, у тому числі, з кримінально-процесуальної мети і підстав такого рішення, беручи до уваги судову практику щодо вирішення питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із додержання вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Згідно рекомендацій Вищого Спеціалізованого Суду України дія ухвали про застосування запобіжного заходу припиняється після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу; у випадку коли слідчий суддя суду першої інстанції відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, він має право за правилами ч. 4 ст. 194 КПК застосувати до підозрюваного, обвинуваченого інший, більш м`який, запобіжний захід.

Оскільки строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, то ОСОБА_6 слід негайно звільнити з-під варти, а, змінюючи та застосовуючи до нього запобіжний захід - домашній арешт, суд вважає за необхідне покласти відповідні обов`язки за для дотримання ОСОБА_6 належної його процесуальної поведінки, попередивши, що їх недотримання може слугувати питанню зміни запобіжного заходу на більш суворий. Із урахуванням усього раніше наведеного в сукупності - особу слід негайно звільнити з-під варти.

Враховуючи обставини справи, керуючись ст.369, ст.371, ст.372, ст.177, ст. 178, ч.4 ст.183, ч.3 ст.331, КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Клопотання захисника - адвоката про заміну міри запобіжного заходу на домашній арешт задовільнити (частково):

звільнити з під варти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту строком до 30 травня 2020 року, заборонивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21.00 години до 06.00 години наступної доби, щоденно.

Зобов`язати ОСОБА_6 , 09 листопада 1978 року:

-прибувати до правоохоронних органів, прокуратури та суду за першою їх вимогою;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
Копію цієї ухвали направити:

для виконання:

- начальнику ДУ «Харківської установи виконання покарань (№27)» (м. Харків вул. Полтавський шлях, 99);

- начальнику Індустріального відділу поліції м. Харкова Головного управління Національної поліції в Харківській області, начальнику Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;

для відома та контролю:

- Прокурору Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ;

для відома:

- вручити обвинуваченому, захисникам.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в частині продовження міри запобіжного заходу, згідно діючого законодавства. В іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_2