Справа №693/231/19
Номер провадження1-кп/701/57/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - адвоката обвинуваченої -ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Соколівка Жашківського району Черкаської області, зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, із середньою спеціальною освітою, одружена, непрацюючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 14.08.2018 близько 9 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення працівниками Національної поліції обшуку її домоволодіння, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до органу Національної поліції України та забезпечених Конституцією і законами України гарантій професійної діяльності поліцейських, демонструючи явну зневагу до працівників поліції, з метою перешкодити виконанню покладених на працівників Національної поліції обов`язків, почала поводити себе зухвало, принижуючи честь та гідність працівників поліції, висловлюючи нецензурні вислови в їх адресу, штовхалась та намагалась залишити територію двору домоволодіння, після чого, у відповідь на спробу слідчого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наблизитись до ОСОБА_5 , з метою припинення її протиправних дій, остання почала наносити йому удари руками в ліву частину голови, грудей та правого плеча, а також по кисті правої верхньої кінцівки, чим спричинила йому тілесні ушкодження, а саме, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/1566 від 14.12.2018 року, травму правої кисті з відривом кісткового фрагменту дистального епіфізу першої п`ясної кістки, порушенням цілісності капсульно-зв`язкового апарату першого п`ясно-фалангового зчленування та крововиливом м`яких тканин, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травму голови зі струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна м`яких тканин обличчя, крововилив правого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала та безпосередьо суду показала, що дійсно 14.08.2019 року до неї додому приїхали працівники поліції з понятими з метою проведення обшуку. Ворота її домоволодіння були відкриті. Працівники поліції пробовули щось їй зачитувати, але вона була в сильно емоційному стані і поводила себе трохи агресивно. ОСОБА_5 зазначає, що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , вона не наносила, як він скрутив її руку то вона його відіпхнула, але щоб ломати пальця то ні, вона не знає де він того пальця пошкодив. Вона просто хотіла піти до братів у сусідню хату і сказати їм, щоб поки не закінчиться дана подія, щоб вони до неї не заходили. Вона просила працівників поліції, щоб дозволили її зателефонувати до свого керівництва, спочатку їй не дозволяли, що і спиричинило її емоційний стан, а потім їй дозволили зателефонувати і коли вона поговорила з " ОСОБА_7 " він її сказав, щоб вона дозволила їм проводити обшук. Потім вона спокійно пустила працівників поліції в дім проводити обшук. Обличчя потерпілого ОСОБА_6 вона не чіпала, трохи відштовхувала від себе, але пальця не ламала. У неї теж були синяки, від того, що ОСОБА_8 викручував їй руки, але просто вона не зняла побої, а він зняв. Також ОСОБА_5 зазначила, що у неї непрості стосунки зі свідком ОСОБА_9 .

Проте не дивлячись на повне не визнання ОСОБА_5 , вини у вчиненому злочині в судовому засіданні, вина обвинуваченої в скоєному нею злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який згідно показів даними ним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що 14.08.2018 року спільно зі старшим слідчим СУ ГУНП ОСОБА_10 , слідчим СУ ГУНП ОСОБА_11 , та слідчим СУ ГУНП ОСОБА_12 , з метою виконання ухвали слідчого - судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.08.2018, про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проведення обшуку в домоволодінні де вона проживає. На місце вони прибули о 9 годині 30 хвилин, спільно із понятими ОСОБА_13 , та ОСОБА_9 . Поряд із домоволодіння було встановлено ОСОБА_5 , разом з її чоловіком ОСОБА_14 . Підійшовши до останніх, вони представились та повідомили про ціль їхнього візиту. Потім слідчий ОСОБА_11 , розпочав слідчі дію: почав зачитувати ухвалу слідчого судді, а слідчий ОСОБА_12 , почав проводити відеозйомку. Після початку проведення слідчої дії ОСОБА_5 , намагалась від них відійти, та йшла в свій будинок де проживала, але він їй не дав цього зробити попросив її залишатись на місці проведення слідчої дії. Повторно пред`явив посвідчення працівника поліції. ОСОБА_5 , стала провокувати конфлікт в ході якого обзивала його та його колег нецензурною лайкою, та погрожувати фізичною розправою, а також наголошувати на тому, що з проведенням обшуку вона не згідна. В ході даного конфлікту ОСОБА_5 , повідомлено, що обшук при будь яких умовах відбудеться та з метою не притягнення її до відповідальності за перешкоджання в проведенні обшуку їй було рекомендовано заспокоїтись та не перешкоджати проведенню обшуку. В ході цієї рекомендації ОСОБА_5 , заспокоїлась, а ОСОБА_11 , в свою чергу став повідомляти, що обшук є безперервною дією та, що під час обшуку всі його учасники знаходяться поряд з ним та всі слідкують за його проведенням. Дані умови вислухали поняті, ОСОБА_5 , та її чоловік у зв`язку з чим він зі своїми колегами, понятими та ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , знаходились на вході до прибудинкової території домоволодіння ОСОБА_5 . Слідчий ОСОБА_11 , продовжував зачитувати ухвалу суду на дозвіл проведення обшуку. В ході того як ОСОБА_11 , зачитував ухвалу, ОСОБА_5 , стала знову намагатись покинути місце проведення слідчої дії, тобто не знаходитись біля них, штовхатись, провокувала бійку, кричала, виражалася нецензурною лайкою в їх бік та обзивала їх. Під час подальшого зачитування ухвали ОСОБА_5 , різко розвернулась та стала бігти в бік вулиці у зв`язку з чим він побіг за нею. Обігнавши ОСОБА_5 , він загородив їй шлях на вулицю та ще раз повідомив про те, що обшук є дією безперервною і те, що відлучатися під час його проведення заборонено. Незважаючи на його слова ОСОБА_5 , стала його штовхати та прориватися на вулицю. З метою правильності проведення обшуку він продовжував блокувати своїм тілом ОСОБА_5 , біля них щоб вона чула слідчого ОСОБА_11 , який не дивлячись на те, що робила ОСОБА_5 , зачитував ухвалу далі. ОСОБА_5 , продовжуючи ухилятись від нього знову побігла в сторону будинку, але він їй знову зашкодив їх залишити, так що вона залишилась біля них. Потім ОСОБА_5 , не припиняючи вести себе зухвало продовжувала нецензурно виражатись в їх сторону знаходячись у дворі домоволодіння, неподалік входу до будинку, розвернувшись у бік вулиці знову пішла в сторону вулиці. Він намагався перешкодити їй вийти з подвір`я, але вона штовхалась, плюнула йому в обличчя, та вибігла на вулицю. В цей час за ОСОБА_5 , пішов слідчий ОСОБА_10 , та затримав її біля паркану сусіднього будинку. Він підійшов до них також. Він знову попросив повернутись на місце проведення слідчих дій, вказавши напрямок рукою, але вона на його слова не реагувала, та скоротивши між ними відстань вдарила його правою рукою в ліву частину його голови. Він зробив крок назад, але вона знову скоротивши відстань нанесла удар правою рукою в його груди. Він був змушений застосувати до неї фізичну силу, намагаючись її взяти за руки, для того щоб вона більше не наносила йому тілесні ушкодження, але вона викручуюсь подряпала своїми нігтями його обличчя. Він відчув, що вона заспокоїлась, відпустив її. До них підійшли всі учасники слідчої дії та продовжувалась слідча дія. Через деякий час ОСОБА_5 , знову почала голосно говорити та перешкоджати проводити слідчі дію та намагається вирвати документи у ОСОБА_11 . Для того, щоб ОСОБА_5 , не вирвала документи він став між нею та ОСОБА_11 . Через деякий час ОСОБА_5 ,взяла його за футболку та потягла, при цьому штовхнула ОСОБА_15 . Через деякий час ОСОБА_5 , почала знову заважати читати ухвалу ОСОБА_11 , він підійшов до них та став між ними, але ОСОБА_5 , незважаючи на це, лівою рукою різко вдарила його по правій кисті. Він повідомив їй, що вона нанесла йому удар по кисті, але вона на це не реагувала та продовжувала перешкоджати читати ухвалу, та нанесла один удар лівою рукою йому в грудну клітину. Після цього закінчилась її зухвала поведінка та було проведено подальший обшук її домоволодіння.

- показами свідка ОСОБА_9 , яка згідно показів даними нею безпосередньо в судовому засіданні, показала, що 14.08.2018 до їх приїхала оперативна група з Черкас, у них була ухвала суду про проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_5 . Її запропонували бути понятою. Вони поїхали як поняті, це було близько 9 год., ранку. Вони приїхали на подвір`я, на подвір`ї були: ОСОБА_5 та її чоловік . Праціники поліції зайшли в подвір`я, показали посвідчення і пояснили причину приходу, показали ухвалу суду на обшук будинку, в ОСОБА_16 , почалася істерика, вона сказала, що ніякої ухвали вона не визнає, що без санкції вона нічого не буде слухати і показувати. Потім пішли якісь звинувачення. Один працівник намагався зачитати ухвалу суду, інший знімав це все на відео, а ОСОБА_5 постійно їм в цьому перешкоджала. Ухвала була на багатьох листках і працівникові поліції необхідно було всю її зачитати. Це було довго: то вона ходила по подвір`ї, вони з камерою за нею, то вона виходила на вулицю, вони з камерою за нею. Саме потерпілий ОСОБА_6 намагався перешкодити їй виходу з подвір`я. Тоді вона побігла на вулицю, ОСОБА_6 намагався її затримати, він поставив руку на огорожу, в сусідній садибі, щоб вона не могла виходити, і тоді зчинилася штовханина, він поставив руку, а вона хотіла пройти. Вона бачила лише штовханину, як наносила удари не бачила. Пізніше вона побачила, що на лиці потерпілого проступила кров, і він ще сказав, що у нього чи зламаний, чи вибитий палець. Ухвалу суду працівники поліції читали до 11:00 год., а потім почали обшук будинку. Перешкоджання працівникам поліції було. У двір зайшло три працівника поліції, але упереджене ставлення було тільки до ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 кричала , що йому за все це заплатили. Коли прийшов з вулиці ОСОБА_6 то тоді вона побачила у нього кров. На вулиці було три працівника поліції: один знімав на відео, інший читав ухвалу, а третій затримував ОСОБА_5 . Вся ця процедура зайняла майже годину.

- показами свідка ОСОБА_13 , який згідно показів даними ним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що це було у серпні 2018 року, точної дати не пам`ятає, він був на роботі в сільській раді с. Бузівка, до них приїхали слідчі з м. Черкас, пояснили ціль їхнього візиту і запропонували йому бути понятим при проведенні слідчих дій. Вони з ними поїхали до сільської ради в с. Зелений Ріг, де працювала старостою ОСОБА_9 . Вони розділились, вони поїхали машиною, а він, потерпілий і ще один пішли пішки. Працівники поліції пояснили ціль свого візиту, що мають зачитати ухвалу суду. ОСОБА_5 , не бажала це слухати і почала ходити по подвір`ї. Вони почали зачитували ухвалу суду, а вона ходила по подвір`ї, а потерпілий ОСОБА_6 і інші намагались не дати їй це робити, вони собою загороджували їй прохід. ОСОБА_5 створювала шум, ОСОБА_6 неодноразово просив її заспокоїтись. Потім так вийшло, що вийшли на вулицю і там біля сусідського будинку потерпілий ОСОБА_6 загородив їй прохід, і рукою сперся на огорожу, таким чином не давав їй пройти. Була якась невелика штовханина, активна поведінка ОСОБА_5 .. Поштовх був в районі грудей, як наносились удари по обличчю потерпілого він не бачив, бачив тільки подряпини на обличчі. Потім вони повернулись, а поблизу стояв працівник поліції і зачитував ухвалу. Все знімали на відео постійно. ОСОБА_16 , говорила по телефону потім підставляла телефон, щоб той з ким вона говорила чув, що саме зачитують в ухвалі. Потім так вийшло, що вона штовхнула потерпілого ОСОБА_6 , це було біля їхніх воріт. Коли вона виходила з подвір`я, потерпілий ОСОБА_6 загородив прохід собою, і вона його штовхнула. Він побачив подряпане обличчя, ОСОБА_6 казав, що у нього болить палець і казав, що мабуть вона його вибила. Він тримався за великий палець Поведінка ОСОБА_5 протягом всього часу була досить агресивно активна. Потім все заспокоїлось і далі працівники поліції пішли проводити слідчі дії. Потім були вилучені певні документи. Це все тривало близько однієї години. По сусідстві ніхто не проживав, але там жили її родичі. Притензій і уваги було більше до потерпілого ОСОБА_6 , вона його обзивала. Казала, що їм заплатили.

- показами свідка ОСОБА_10 , яка згідно показів даними ним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що він не пам`ятає точної дати, вони проводили обшук у ОСОБА_5 , це був ранковий час. Вони приїхали до неї додому на службовому автомобілі, на синіх номерах, показали посвідчення, для виконання ухвали суду. Коли вони приїхали, ОСОБА_5 була на подвір`ї. Агресивна поведінка ОСОБА_5 почалась, як вони повідомили, що будуть проводити обшук. Вони постійно намагались заспокоїти ОСОБА_5 , але вона казала, що все це проплачене замовлення і ОСОБА_6 у змові. Неприязні відносини до ОСОБА_6 у ОСОБА_5 виникли зразу, як вона його побачила. В ході проведення обшуку конфлікт у ОСОБА_6 із ОСОБА_5 , був словесний, ображала, виражалась нецензурними словами, штовханина була, сіпання, але обшук був проведений. Ініціатором штовханини була ОСОБА_5 . Спочатку вона постійно намагалась залишити подвір`я, і ОСОБА_6 її постійно зупиняв. При повідомленні про обшук вона відмовлялась бути присутньою при проведенні обшуку, говорила, що вона нічого не знає, ніякої ухвали суду в неї немає, це все підстроєно і вони не мають права заходити до неї на подвір`я. Але згодом вона ознайомилась з ухвалою і погодилась на проведення обшуку. Там чоловік був присутній і потім вони провели обшук. Після проведення обшуку ОСОБА_17 повідомив, що отримав тілесні ушкодження і візуально на обличчі було видно подряпини і кров, після цього він звертався в лікарню, але в яку саме не знає. Також він ще казав, що у нього болить палець.

- показами свідка ОСОБА_18 , який згідно показів даними ним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що дати він не пам`ятає, вони виконували роботу, був: він, ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 і поняті з ціллю проведення слідчих дій. ОСОБА_5 не дуже хотіла, щоб вони проводили обшук, вона бігала по домоволодінню, щось викрикувала. Він здійснював функцію експерта з відеоофіксації слідчих дій. Перед проведенням слідчих дій вони представились і пред`явили посвідчення. Вона не хотіла, щоб вони їй зачитували ухвалу суду, не хотіла слухати, почала тікати. Він проводив відео зйомку і тому стояв трошки дальше від того, що відбувалось. Так ОСОБА_5 не хотіла слухати ухвалу то ОСОБА_6 просив її спочатку послухати, а потім сказати згідна чи ні. Це все було дуже швидко, вона тікала, він її наздоганяв, між ними були якійсь перепалки. Фізична сила до обвинуваченої не застосовувалась. Після обшуку він побачив роздерте обличчя та кров у ОСОБА_6 , а ще ОСОБА_6 скаржився на біль у руці. До того як вони приїхали на обшук лице у потерпілого ОСОБА_6 пошкоджене не було.

- показами свідка ОСОБА_11 , який згідно показів даними ним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що 14 серпня 2018 року вони прибули до ОСОБА_5 , для проведення обшуку. Вони приїхали за адресою її проживання, ворота були відчинені на подвір`ї була ОСОБА_5 , і її чоловік. Вони зайшли. Спочатку ОСОБА_5 , поводилась чемно, але коли вони повідомили, що будуть проводити обшук, почала тікати, хотіла здійснити дзвінок. Вони почали проводити обшук, він почав зачитувати ухвалу, вона зв`язалася по телефону з ОСОБА_21 , інтереси якого вона захищала в селі і почала підносити до нього слухавку щоб він почув. Потім почала тікати, намагалася залишити місце обшуку, але ОСОБА_17 їй перешкоджав в цьому, він просто перегороджував їй шлях своїм тілом. ОСОБА_6 забезпечував явку всіх осіб, які були присутні під час обшуку. Були присутні поняті. ОСОБА_6 перегороджував шлях, куди вона йшла, а вона його штовхала. Він не пам`ятає, як саме і куди вона штовхала потерпілого, але після проведення обшуку у ОСОБА_6 було подряпане обличчя і він скаржився на біль у руці, але сам процес побиття не бачив, так як він намагався зачитати ухвалу. Про подряпини на оличчі ОСОБА_6 і не знав, це вони йому повідомили. Ніяких ушкоджень до того не було. Вони відвезли ОСОБА_6 у фельдшерський пункт у с. Зелений Ріг, де йому було надано першу допомогу.

- витягом з ЄРДР про внесення відомостей до реєстру повідомлення про вчинене кримінальне провадження №0000381 від 15.08.2018. (Т-1, а.с.238);

- рапортом ОСОБА_6 , який зареєстрований в журналі єдиного обліку і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та іншої дії від 14.08.2018. (Т-1,а.с.239-240);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2018 та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 04.12.2018, згідно чого вбачається факт ознайомлення т.в.о. начальника СВ Жашківського ВП ОСОБА_22 з матеріалами кримінального провадження №0000202 та вилучення завірених копій матеріалів: ухвала слідчого судді про проведення обшуку, протокол обшуку з додатком, протокол допиту свідка ОСОБА_5 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 (Т-1, а.с.241-243);

- копією ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/6512/18 від 07.08.2018, з якої вбачається, що клопотання слідчого було задоволено, та надано дозвіл слідчому СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області на проведення обшуку житла та іншого володіння в якому проживає ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . (Т-1, а.с.244-247);

- копією ухвали Жашківського районного суду Черкаської області по справі №693/1220/18 від 09.11.2018, з якої вбачається, що клопотання слідчого було задоволено, та надано дозвіл слідчому СВ Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме до матеріалів кримінального провадження №000202 від 06.09.2018. (Т-1, а.с.248);

- протоколом обшуку від 14.08.2018, з якого вбачається факт проведення обшуку житла та іншого володіння в якому проживає ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . (Т-2, а.с.1-5);

- записом на компакт диску "DVD-R 4.7 GB 8-16x", з написом "KAKTUZ", який в якості речового доказу приєднаний до матеріалів справи та безпосередньо відтворений та оглянутий в судовому засіданні, згідно огляду якого встановлено, що на диску мається відеозапис обшуку житлового житла та іншого володіння в якому проживає ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . При огляді даного відеозапису вбачається поведінка та дії ОСОБА_5 направлені на супротив проведення обшуку домоволодіння, агресивні дії відносно потерпілого ОСОБА_6 які виражалися в нецензурній лайці ОСОБА_5 та намаганням останньої залишити місце проведення обшуку та дії відносно ОСОБА_6 які виражались в штовханині останього та нанесення останньому ударів руками з метою залишити місце проведення обшуку та фото таблицями до огляду відео, яке знаходиться на компакт диску "DVD-R 4.7 GB 8-16x", з написом "KAKTUZ".(Т-2, а.с.6, 7-18);

- висновком експерта №02-01/1566 з якого вбачається, що у ОСОБА_6 , мали місце наступні тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку; травма правої кисті з відривом кісткового фрагменту дистального епіфізу першої п`ясної кістки, порушенням цілісності капсульно-зв`язкового апарату першого п`ясно-фалангового з членування та крововиливом м`яких тканин; садна м`яких тканин обличчя, крововилив правого плеча. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в ухвалі про призначення експертизи та відносяться: травма правої кисті з відривом кісткового фрагменту дистального епіфізу першої п`ясної кістки, порушенням цілісності капсульно-зв`язкового апарату першого п`ясно-фалангового зчленування та крововиливом м`яких тканин, до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма голови зі струсом головного мозку, до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна м`яких тканин обличчя, крововилив правого плеча, до категорії легких тілесних ушкоджень.(Т-2, а.с.20-21);

- протоколом огляду предметів від 04.01.2019, з якого вбачається, що було проведено огляд в приміщенні службового кабінету №10 Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області при денному освітленні компакт диску "DVD-R 4.7 GB 8-16x", з написом "KAKTUZ" на якому міститься відеозапис проведення обшуку 14.08.2018 р. за місцем проживання ОСОБА_5 .. Протокол записано в точній відповідності до проведених дій та отиманих результатів. (Т-2, а.с.22-23);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2019, згідно якого вбачається, що ОСОБА_6 , впізнає особу на фото за №2 як таку, що спричинила йому тілесні ушкодження 14.08.2018 під час виконання ним службових обов'язків за адресою АДРЕСА_1 . Дану особу звати ОСОБА_5 . Під впізнаним фотозображенням ОСОБА_6 , поставив свій підпис, впізнав він її за статтю, віком, а саме близько 55 років, загальними рисами обличчя, повною тілобудовою. (Т-2, а.с.24-25);

- протоколом проведення слідчого експеременту від 26.01.2019 за участю потерпілого ОСОБА_6 та таблицями фотозображень до протоколу слідчого експеременту за участі потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого потерпілий ОСОБА_6 , відтворив обстановку та обставини конфлікту між ним та ОСОБА_5 , який відбувся 14.08.2018 під час виконання ним службових обов'язків за адресою АДРЕСА_1 . (Т-2, а.с.26-29, 30-33);

Обвинувачена ОСОБА_5 заявила суду, що вона перебуває у неприязних відносинах зі свідком ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_9 є в.о. старости села, а вона була представником особи, яка орендувала землі в селі і на грунті цих взаємовідносин між ними є певні суперечки та наприязні відносини.

Проте суд зазначає, що покази свідка ОСОБА_9 є логічними та послідовними відносно показів даних безпосередньо суду свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , тому суд вважає покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , логічними та послідовними та такими, що підтверджують фактичні обставини події.

Суд критично оцінює покази обвинуваченої ОСОБА_5 , щодо яких остання показала, що вона не наносила тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , оскільки дані покази спростовуються як показами потерпілого ОСОБА_6 , так і показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи і дані покази суд вважає способом захисту обвинуваченої та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, вважає, що досліджені докази є допустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У роз`ясненні п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, вказано про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно рішення ЄСПЛ "Ушаков та Ушакова проти України" суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, провадження №51-597км17, ЄДРСРУ №75286445).

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

У справі "Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії " від 6 грудня 1988 p. (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов"язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи із положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зокрема, в силу ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,за якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, приходить до наступного.

Так, ОСОБА_5 ,14.08.2018 близько 9 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення працівниками Національної поліції обшуку її домоволодіння, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до органу Національної поліції України та забезпечених Конституцією і законами України гарантій професійної діяльності поліцейських, демонструючи явну зневагу до працівників поліції, з метою перешкодити виконанню покладених на працівників Національної поліції обов`язків, почала поводити себе зухвало, принижуючи честь та гідність працівників поліції, висловлюючи нецензурні вислови в їх адресу, штовхалась та намагалась залишити територію двору домоволодіння, після чого, у відповідь на спробу слідчого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наблизитись до ОСОБА_5 , з метою припинення її протиправних дій, остання почала наносити йому удари руками в ліву частину голови, грудей та правого плеча, а також по кисті правої верхньої кінцівки, чим спричинила йому тілесні ушкодження, а саме, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/1566 від 14.12.2018 року, травму правої кисті з відривом кісткового фрагменту дистального епіфізу першої п`ясної кістки, порушенням цілісності капсульно-зв`язкового апарату першого п`ясно-фалангового зчленування та крововиливом м`яких тканин, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травму голови зі струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна м`яких тканин обличчя, крововилив правого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

При дослідженні фактичних обставин даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 крім умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків також чинила опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Проте суд зазначає, що у разі коли особою спочатку вчиняється менш суспільно небезпечне діяння, а потім більш суспільно небезпечне однорідне посягання і вчинене охоплюється єдиним умислом, це свідчить про розвиток суспільно небезпечної поведінки особи і вчинене підлягає кваліфікації як одиничне більш суспільно небезпечне кримінальне правопорушення. Реальна сукупність однорідних (менш суспільно небезпечного та більш суспільно небезпечного) кримінальних правопорушень має місце лише тоді, коли щодо кожного з них існував відокремлений в часі умисел.

З встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження вбачається, що опір, погроза насильством та насильство, застосовані ОСОБА_5 до представника правоохоронного органу були об`єднані єдиним умислом і вказані дії не були «розірвані у часі», тобто діями винного одночасно були вчинені різні види посягань на працівника правоохоронного органу, розвиток подій від опору, погрози застосування насильства до його безпосереднього застосування відбувалися динамічно та практично одночасно. Тобто, інші діяння у такому випадку є лише способом, невід`ємною складовою частиною об`єктивної сторони вчинення іншого, більш тяжкого кримінально-карного діяння, таким чином, і суб`єктивна сторона злочину (намір) свідчить, що особа прагне вчинити найбільш тяжке кримінальне правопорушення, а інші кримінальні правопорушення, що складають його, виступають для нього процесом вчинення цього, більш тяжкого злочину, а тому дії ОСОБА_5 у даному випадку слід кваліфікувати лише за ч.2 ст. 345 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 2 ст. 345 КК України - як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і вважає, що вина ОСОБА_5 , у вчиненому злочині повністю доведена в суді.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить злочин вчинений обвинуваченим до злочину середньої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачена є особою, що вперше вчинила злочин, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для її виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу винної, характеристику останньої за місцем проживання, інформацію викладену в досудовій доповіді органу пробації відносно ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 , без відбування покарання із застосуванням звільнення від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Що стосується заявленого потерпілим цивільного позову, то суд виходить з того, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Що стосується заявлених потерпілим ОСОБА_6 , позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди в сумі 1028 грн. 59 коп., то дані позовні вимоги у відповідності до ст. 1166 ЦК України, підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі понесених та належно підтверджених матеріальних витрат на загальну суму 869 грн. 74 коп., що складається з 419 грн. 74 коп. витрат на пальне пов"язане з приїздом потерпілого до слідчого 26.01.2019 р. (фіскальний чек на купівлю пального від 26.01.2019 р. (а.с.11, т.1); 150 грн. за проведення УЗД кисті (квитанція до прибуткового касового ордера №5675 (а.с.12, т.1); 300 грн. витрат на УЗД запястку (квитанція до прибуткового касового ордера №164 (а.с.12, т.1). Щодо іншої частини позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди суду належних та допустимих доказів не надано, тому вони не підлягають до задоволення.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, в тому числі, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3, 9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Згідно заявлених потерпілим ОСОБА_6 позовних вимог, в порядку ст. 128 КПК України, останній порушує питання про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 , зокрема, в рахунок відшкодування 150 000 гривень завданої моральної шкоди.
При розв`язанні цивільного позову потерпілого в частині моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає, що незаконними діями обвинуваченої ОСОБА_5 заподіяна моральна шкода.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченої суд виходить із меж заявлених вимог та враховує, що внаслідок протиправних дій останньої потерпілому заподіяна шкода немайнового характеру, яка виражалася в його моральних та фізичних стражданнях, оскільки для потерпілого спричинення тілесних ушкоджень призвело до тимчасового позбавлення можливості вести звичний спосіб життя, нераціональне використання життєвого часу в певний період та додаткові зусилля для продовження звичайної життєдіяльності.
З огляду на викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, виваженим і справедливим розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди суд оцінює в сумі 10 000 грн., що підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 .
Згідно статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно розрахунку, поданого представником потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_23 витрати на правову допомогу становлять 10000 грн., що підтверджується:
- договором про надання правової допомоги від 28.08.2018 р. (а.с.14,т.1);
- ордером адвоката ОСОБА_23 серії ЧК №101208 виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 р.(а.с.16,т.1);
- свідоцтвом про заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_23 серії ЧК №000910 (а.с.15,т.1);
- актом виконаних робіт від 04.11.2019 р., згідно якого вбачається договір про надання правової допомоги виконаний в повному обсязі на загальну суму 10000 грн. (участь адвоката у процесуальних діях на стадії досудового розслідування (6год.); написання та подання позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (2 год.); написання та подання клопотання про арешт майна в межах даного кримінального провадження (1год.); участь адвоката у судових засіданнях по даному кримінальному провадженні (3 год.) (а.с.235, т.1);
- додатком №1 від 01.11.2019 р. до договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 р., згідно якого зазначено, що клієнт - ОСОБА_6 сплачує адвокату - ОСОБА_23 грошову винагороду в розмірі 10000 грн. (а.с.234,т.1);
-квитанцією до прибуткового касового ордеру №693/231/19 від 04.11.2019 згідно якого вбачається факт того що адвокатом - ОСОБА_23 прийнято від ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 10000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 р.(а.с.232,т.1 );
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже із ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 , слід стягнути витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10000 грн., які є обгрунтованими та підтвердженні в суді належними та допустимими доказами.
Інші процесуальні витрати відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавленняя волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 869 грн. 74 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1