Дата документу 24.12.2019
Справа № 334/7995/19
Провадження № 1-кс/334/4317/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі Слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання.

Адвокат вказує, що 09.12.2019 стороною захисту засобами поштового зв`язку на адресу прокурора ОСОБА_3 направлено клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій, яке отримано 10.12.2019.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до матеріалів кримінального ОСОБА_5 підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді начальника відділу в Запорізькому районі міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжя ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, достовірно знаючи про те. що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використовуються завідомо підроблені державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №051325 від15.01.2002 року №012416, які видано всупереч положенням ст.4 ЗК України від 18.12.1990 року, використовуючи своє службове становище, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 08.02.2018 здійснив у відповідності до положень Закону України «Про державний земельний кадастр» державну реєстрації земельних ділянок шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про їх формування, яким автоматично було присвоєно кадастрові номера :01:001:20101 та :01:001:20102, відповідно. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 була проведена офіційна державна реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а земельні ділянки були виключені із земель державної власності, чим спричинено збитки державі на суму 343 460 грн. та 515524 грн., відповідно.

При цьому, адвокат доводив, що жодних слідчих або процесуальних дій щодо встановлення дійсного опису печатки, яка використовувалася у 2001-2002 роках, стороною обвинувачення не здійснено. Огляд документів періоду 2001-2002 років Балабинської селищної ради не зроблено, порівняння відтисків печаток також не здійснено.

Висновок щодо підроблення державних актів також зроблено відповідно до інформації з архіву Запорізької районної державної адміністрації про відсутність відповідних рішень, на підставі яких видавалися державні акти серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416. Разом з тим, відсутність вказаних актів в архіві не може беззаперечно свідчити про відсутність таких рішень, оскільки протоколи засідання ради (виконкому) у цей період не аналізувалися, акти на підставі яких передавалися до архіву рішення за 2001 рік та протоколи до них не вивчалися.

Колишній голова Балабинської селищної ради, депутати та члени виконкому, які обіймали ці посади у 2001-2002 роках за обставинами кримінального провадження не допитувалися.

З огляду на викладене, сторона захисту на підтвердження та перевірку вказаних фактів, реалізуючи своє право на збирання доказів, просила сторону обвинувачення провести наступне: З урахуванням вимог ч.б ст. 223 КПК України за участю сторони захисту провести додатковий допит свідка ОСОБА_8 , під час якого з`ясувати: яким чином гербова печатка селищної ради зразка 2001 року зберігається до цього часу у неї, чому до цього часу вона не була знищена; на підставі яких конкретних доказів (з наданням їх для огляду під час проведення слідчої дії) нею зроблено висновок про використання на державних актах серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416 недійсної печатки; якими доказами підтверджується факт використання на державних актах серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416 печатки ради, що почала діяти пізніше тощо; чи відповідає печатка, яка була використана на державних актах серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416, офіційній печатці Балабинської селищної ради, яка діє на цей час;

З урахуванням вимог ч.б ст. 223 КПК України за участю сторони захисту провести додатковий допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час яких з`ясувати: чи відомо їм, що печатка селищної ради зразка 2001 року зберігається у секретаря селищної ради ОСОБА_8 ; на підставі яких конкретних доказів (з наданням їх для огляду під час проведення слідчої дії) ними зроблено висновок про використання на державних актах серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416 недійсної печатки; якими доказами підтверджується факт використання на державних актах серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416 печатки ради, що почала діяти пізніше тощо; чи відповідає печатка, яка була використана на державних актах серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416, офіційній печатці Балабинської селищної ради, яка діє на цей час;

Допитати як свідків за обставинами прийняття рішень, на підставі яких були видані державні акти серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416, посадових осіб та депутатів Балабинської селищної ради, які здійснювали свої повноваження у 2001-2002 роках; Отримати інформацію та документи з органів дозвільної системи ГУНП України в області щодо примірників печаток, які використовувалися Балабинською селищною радою у 2001-2002 роках, їх знищення та отримання нових печаток упродовж 2001-2004 років; Отримати документи про передачу до архіву Запорізької районної адміністрації документів щодо рішень сесії та виконкому Балабинської селищної ради та протоколів до них за 2001 рік.

За наслідками розгляду клопотання прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 прийнято рішення про часткову відмову у його задоволені, про що 13.12.2019 винесено відповідну постанову.

Вказаною постановою відмовлено у проведенні всіх слідчих дій, а також процесуальних дій, про які зазначалося у клопотанні.
У постанові зазначено про задоволення клопотання в частині витребовування інформації про передачу до архіву Запорізької районної адміністрації рішень сесії та виконкому Балабинської селищної ради за №124/6 від 13.09.2001 та протоколів до них, а не витребування документів про передачу до архіву Запорізької районної адміністрації документів щодо рішень сесії та виконкому Балабинської селищної ради та протоколів до них за 2001 рік як це зазначено у клопотанні. Тобто фактично, на думку сторони захисту постановою прокурора у задоволенні клопотання відмовлено повністю.
Вважаючи вказане рішення прокурора, яке оформлене постановою, є немотивованим, прийняте необгрунтовано, із порушенням основних засад кримінального процесуального законодавства України, тому, адвокат просить суд зобов`язати прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та/або інших прокурорів Запорізької місцевої прокуратури №3, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0004046, або уповноваженого слідчого слідчої групи під час подальшого розслідування кримінального провадження №0004046 за підозрою ОСОБА_5 за ч.2 ст. 364 КК України виконати наступні слідчі, які вказані у клопотанні від 09 грудня 2019 року.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 наполягав на задоволенні скарги та просив суд ухвалити рішення з підстав викладених у скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні скарги, оскільки вона є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КПК України.

Слідчий суддя заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

У провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000042 від 22.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, пов`язаних з незаконною реєстрацією права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення лісового господарства, незаконною реєстрацією права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення лісового господарства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Згідно зі ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності прокурора, слідчого під час досудового розслідування, суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.

При цьому, в ст. 22 і ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються, не можуть бути скасовані або обмежені, і не є вичерпними.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом. Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий і прокурор повинні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК).

В судовому засіданні було доведено та не заперечувалося прокурорм, що 09.12.2019 стороною захисту засобами поштового зв`язку на адресу прокурора ОСОБА_3 направлено клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій, яке отримано 10.12.2019.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до матеріалів кримінального ОСОБА_5 підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді начальника відділу в Запорізькому районі міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжя ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, достовірно знаючи про те. що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використовуються завідомо підроблені державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 №012416, які видано всупереч положенням ст.4 ЗК України від 18.12.1990 року, використовуючи своє службове становище, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 08.02.2018 здійснив у відповідності до положень Закону України «Про державний земельний кадастр» державну реєстрації земельних ділянок шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про їх формування, яким автоматично було присвоєно кадастрові номера :01:001:20101 та :01:001:20102, відповідно. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 була проведена офіційна державна реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а земельні ділянки були виключені із земель державної власності, чим спричинено збитки державі на суму 343 460 грн. та 515524 грн., відповідно.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтована тим, що для державної реєстрації земельних ділянок останньому були надані завідомо підроблені державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416. При цьому, жодного судового рішення про скасування зазначених державних актів не існує. Жодній особі не повідомлено про підозру за фактом підроблення зазначених державних актів, судових рішень якими будь-яку особу визнано винною у підробленні цих актів також немає.

Факт підроблення (або виготовлення завідомо підроблених) державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416, відповідно до наданих стороні захисту матеріалів провадження, стороною обвинувачення обґрунтовується показаннями секретаря Балабинської селищної ради ОСОБА_8 , землевпорядником цієї ж ради ОСОБА_10 та головою ради ОСОБА_9 .

Відповідно до показань вказаних осіб державні акти серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002№012416 місять відбиток печатки Балабинської селищної ради, яка у 2001 році не використовувалася, а почала діяти лише у 2003-2004 роках.

При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_8 печатка зразка 2001 року зберігається у неї в сейфі. Вказані пояснення суперечать законодавству щодо обліку та знищення печаток і штампів, яке діяло у період 2001-2002 років.

Зокрема, відповідно до Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об`єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів (затвердженої Наказом МВС України №17 від 11.01.1999, зареєстрованої в Мінюсті 28.04.1999 за №264/3557) виготовлення та знищення печаток і штампів здійснювалося під контролем та з дозволу органів дозвільної системи Міністерства внутрішніх справ України. Опис усіх виданих печаток та акти про їх знищення зберігалися також в органах дозвільної системи МВС України.

При цьому, жодних слідчих або процесуальних дій щодо встановлення дійсного опису печатки, яка використовувалася у 2001-2002 роках, стороною обвинувачення не здійснено. Огляд документів періоду 2001-2002 років Балабинської селищної ради не зроблено, порівняння відтисків печаток також не здійснено.

Висновок щодо підроблення державних актів також зроблено відповідно до інформації з архіву Запорізької районної державної адміністрації про відсутність відповідних рішень, на підставі яких видавалися державні акти серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ-ЗП №012416.

Разом з тим, відсутність вказаних актів в архіві не може беззаперечно свідчити про відсутність таких рішень, оскільки протоколи засідання ради (виконкому) у цей період не аналізувалися, акти на підставі яких передавалися до архіву рішення за 2001 рік та протоколи до них не вивчалися.

Колишній голова Балабинської селищної ради, депутати та члени виконкому, які обіймали ці посади у 2001-2002 роках за обставинами кримінального провадження не допитувалися.

З огляду на викладене, сторона захисту на підтвердження та перевірку вказаних фактів, реалізуючи своє право на збирання доказів, просила сторону обвинувачення провести наступне: провести додатковий допит свідка за участю сторони захисту під час якого з`ясувати певні питання.

Проте, за наслідками розгляду клопотання прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 прийнято рішення про часткову відмову у його задоволені, про що 13.12.2019 винесено відповідну постанову.

Вказаною постановою відмовлено у проведенні всіх слідчих дій, а також процесуальних дій, про які зазначалося у клопотанні.
У постанові зазначено про задоволення клопотання в частині витребовування інформації про передачу до архіву Запорізької районної адміністрації рішень сесії та виконкому Балабинської селищної ради за №124/6 від 13.09.2001 та протоколів до них, а не витребування документів про передачу до архіву Запорізької районної адміністрації документів щодо рішень сесії та виконкому Балабинської селищної ради та протоколів до них за 2001 рік як це зазначено у клопотанні. Тобто фактично, як було встановлено в ході судового розгляду, прокурор формально відмовив у задоволенні даного клопотання.
Статтею 91 КПК України визначено конкретний перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, до яких також віднесено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Частиною 1 статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до частини 2 ст. 22 КПК України - сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. З ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Обґрунтованість та доцільність проведення допитів та інших дій, про виконання яких наполягала сторона захисту наведено у клопотанні.

Посилання прокурора у постанові на відсутність підстав для додаткового допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , оскільки обставини, які необхідно з`ясувати, не належать до переліку зазначених у ч.І ст.91 КК України обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, на думку суду є необгрунтованим, оскільки показання вказаних осіб обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , що в подальшому матимуть значення при закінченні досудового розслідування та судового розгляду.
З приводу відмови допитати як свідків за обставинами прийняття рішень, на підставі яких були видані державні акти серії ІІІ-ЗП №051325 від 15.01.2002 та ІУ- ЗП №012416, посадових осіб та депутатів Балабинської селищної ради, які здійснювали свої повноваження у 2001-2002 роках, суд вважає недоведеним стороною захисту допит даних осіб, зокрема адвокат не вказує конкретно яких саме посадових осіб та депутатів слід допитати.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що скарга має бути задоволена але частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання - задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та/або інших прокурорів Запорізької місцевої прокуратури №3, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0004046, або уповноваженого слідчого слідчої групи під час подальшого розслідування кримінального провадження №0004046 за підозрою ОСОБА_5 за ч.2 ст. 364 КК України, з урахуванням вимог ч.6 ст. 223 КПК України за участю сторони захисту виконати слідчі дії щодо додаткового допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час якого з`ясувати питання, викладені у клопотанні сторони захисту від 09 грудня 2019 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1