Номер провадження 1-кп/243/190/2020
Номер справи 243/1173/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

- прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

- потерпілого ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002545 від 02.12.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого масажистом реабілітологом у ТОВ «Авангард 1955 м. Краматорськ», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2018 року приблизно о 13 год. 20 хв. водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним, належним йому автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись разом із пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по проїзній частині вул. Шнурківської, зі сторони вул. Шевченко у напрямку вул. Банківської, м. Слов`янська в районі буд. №48 по вул. Шнурківській, м. Слов`янська, всупереч вимогам п.10.1, п.11.3, п.12.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно з якими:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,

діючи необережно проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньотранспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не забезпечив безпечний рух, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії, дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків, втратив керування над керованим ним автомобілем, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де скоїв зіткнення з автобусом марки «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в зустрічному напрямку по проїзній частині вул. Шнурківської, м. Слов`янська.

Внаслідок дорожньотранспортної події пасажиру автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 заподіяно: закрита поєднана черепно мозкова та лицьова травма у формі забою головного мозку з формуванням вогнищ конфузій базальних відділів правої скроневої долі внутрішньочерепного крововиливу в тканину правої скроневої долі, внутрішньочерепного крововиливу в тканину правої скроневої долі, субарахноїдального (під м`які мозкові оболонки) крововиливу, перелому крила основної кістки, лінійного перелому правої крилоподібної кістки (правої середньої черепної ямки), що бере початок від нижнього краю вищевказаного дефекту та спрямовується до «турецького сідла», лінійного перелому верхньої щелепи, що бере початок від грушоподібного отвору ззаду по передній поверхні верхньої щелепи, трохи вище дна верхньощелепної пазухи, який перетинає вилично альвеолярний гребінь, йде по горбу верхньої щелепи та поширюється на нижню третину крилоподібного відростка клиноподібної кістки, з наявністю: субкон`юнктивального крововиливу обох очей та пара орбітальних сінців з обох сторін, що згідно п.2.1.2, 21.1.3 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та які спричинили смерть потерпілої.

Під час травми пасажир автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 знаходилась в стані вагітності, та згідно огляду лікарів констатовано факт завмирання вагітності, що згідно п.2.1.7 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.10.1, п.11.3, п.12.1 ПДР України знаходились в прямому причинно наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо транспортної події та настання суспільно небезпечних наслідків.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно обвинуваченого лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що він має стаж водіння 8 років, транспортним засобом керує кожного дня. 02.12.2018 року він зі своєю дружиною ОСОБА_7 , приблизно о 11-год, на автомобілі «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому, виїхали до Слов`янського курорту м. Слов`янська, щоб дружина подихала свіжим повітрям. Дружина була вагітна. На транспортному засобі на 1 осі була встановлена нова зимова гума, на 2 всесезонна. У той день був сніг. Паски безпеки вони з дружиною завжди застосовували. 02.12.2018 року не застосували паски безпеки оскільки дружина була вагітна і їй це заважало. Часу та моменту ДТП він не пам`ятає. Пам`ятає лише події через 2-3 дні після ДТП, коли його було виведено з коми. У лікарні він сплачував окрему кімнату для дружини. Коли дружина померла він надавав потерпілому грошові кошти, допомагав на поховання. Кошті були надані на картковому рахунку у розмірі біля 100 000 грн., на поховання надав 1000доларів США, потім ще 500доларів США. До скоєного відноситься, як до трагедії, він втратив кохану дружину й дитину. Має намір далі допомагати потерпілому. Просить суд не позбавляти його волі. Зазначив, що у лютому 2020 року поховав батька, в нього залишилася лише мати, яка є інвалідом першої групи, мешкає разом з ним і потребує його допомоги. Позов потерпілого визнає частково на суму 100 000 грн., не відмовляється надавати у майбутньому допомогу батькам його дружині, як і раніше надавав.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що на даний час ніяких стосунків з обвинуваченим не підтримує, він його колишній зять. 02.12.2018 року сестра обвинуваченого зателефонувала йому та повідомила, що донька з чоловіком потрапили у ДТП, донька перебуває у реанімаційному відділенні. Він з дружиною виїхали до лікарні, куди відвезли доньку та зятя. Після ДТП зі сторони обвинуваченого частково надавалася йому матеріальна допомога, кошти надавалися на картковому рахунку біля 100000грн. На поховання також надав допомогу. Підтвердив, що коли донька була у лікарні, обвинувачений разом з ним та його дружиною також був поряд з донькою. Зазначив, що події, що трапилися для нього є великою трагедією. Позов підтримує, але вирішення його залишає на розсуд суду. Не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З протоколу огляду місця ДТП від 02.12.2018 року, схемою та таблицями зображень до нього вбачається, що місцем дорожньо транспортної пригоди є м. Слов`янськ, вул. Шнурківська, біля буд. №48.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 03.12.2018 року, слідчим за участю понятих було оглянуто транспортний засіб марки «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, зафіксовано технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 03.12.2018 року оглянуто транспортний засіб марки «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями, зафіксовано технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до висновку експерта №2/19-418 від 28.12.2018 року, рульове управління автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , безпосередньо перед подією ДТП, що настала, знаходилося в працездатному стані і виконувало покладені на нього функції.

Ходова частина автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , безпосередньо перед подією ДТП, що настала, знаходилась в працездатному стані і виконувала покладені на неї функції.

Гальмівна система автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , безпосередньо перед подією ДТП, що настала, знаходилась в працездатному стані і виконувала покладені на неї функції.

Рульове управління, гальмівна частина і ходова частина автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані і виконували покладені на них функції.

З технічної точки зору, у розглянутій дорожній ситуації, вибір швидкості і напрямку руху автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначалися не якимись зовнішніми або негативними технічними чинниками, а діями самого водія автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , як особи, яка безпосередньо керувала даним транспортним засобом.

Згідно висновку експерта №2/19-417 від 28.12.2018 року, рульове управління автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосередньо перед подією ДТП, що настала, знаходилося в працездатному стані і виконувало покладені на нього функції.

Ходова частина автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосереднього перед подією ДТП, що настала, знаходилась в працездатному стані і, при дотриманні, з боку водія, безпечного режиму руху, виконувало покладені на неї функції.

Гальмівна система автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосередньо перед подією ДТП, що настала, знаходилась в працездатному стані і виконувала покладені на неї функції.

Рульове управління, гальмівна система і ходова частина автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані і при дотриманні, з боку водія, безпечних режимів руху, виконували покладені на них функції.

З технічної точки зору, у розглянутій дорожній ситуації, вибір швидкості і напрямку руху автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , аж до моменту виникнення заносу та втраті контролю в управлінні, визначалися не якимись зовнішніми або негативними технічними чинниками, а діями самого водія автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , як особи, яка безпосередньо керувала даним транспортним засобом.

З висновку експерта №2/19-419 від 28.12.2018 року слідує, що в момент первинного контакту, автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і автобус «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташовувались між собою таким чином, що передня нижня частина кузову автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилась навпроти лівої бокової частини кузова автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS».

Розташування поздовжніх осей автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент їх первинного контакту, становило кут близький до 90° ± 5° (кут вказано відносно повздовжньої вісі автобусу «VOLVO JB M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у напрямку за годинниковою стрілкою), тобто, транспортні засоби, в момент первинного контактування, переміщувалися таким чином, що їхні поздовжні осі розташовувалися під кутом близьким до 90° (з похибкою ± 5° ).

Відповідно до висновку експерта №11 від 10.12.2018 року у гр. ОСОБА_7 у лікувальному закладі була виявлена важка закрита краніофасціальна травма: забій головного мозку 2-3 ступеню, півкульностовбурова форма, внутрішньо мозкова гематома правої лобно скроневої ділянки, травматичний субарахноїдальний крововилив, набряк головного мозку, перелом основи черепу, перелом вилично орбітального комплекса ліворуч зі зміщенням, яка утворилась від ударної дії тупих предметів, можливо, у зазначений термін та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки за життя. Під час травми гр-ка ОСОБА_7 знаходилась в стані вагітності, та згідно огляду лікарів констатовано завмирання вагітності, що згідно п.2.1.7 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи механізм утворення ушкоджень і їх локалізацію слід вважати, що вони могли утворитися в умовах ДТП при знаходженні гр-ки ОСОБА_7 в середині салону транспортного засобу у момент ДТП та при ударі передньою частиною її тіла о частини салону транспортного засобу.

Згідно висновку експерта №2/19-32 від 24.01.2019 року, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1, 10.1,11.3 ПДР України, тобто, він повинен був бути уважним, не відволікатися від керування, адекватно реагувати на зміну дорожньої обстановки, не допускати втрати контролю в управлінні автомобілем (виникнення заносу), зміни напрямку руху та виїзду на зустрічну смугу руху.

З технічної точки зору, у розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , виконуючи вимоги п.12.1, 10.1,11.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо транспортній пригоді.

З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.1,10.1,11.3 ПДР України. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо транспортної ситуації, дії водія автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , які не відповідали вимогам п.12.1, 10.1, 11.3 ПДР України, знаходились у причинному зв`язку даної дорожньо транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації, водій автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , повинен був керуватися вимогами п.12.3 ПДР України, тобто, з моменту об`єктивної можливості виявляння початку руху автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у бік смуги руху автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_9 зобов`язаний був застосувати гальмування.

З технічної точки зору, в умовах даної дорожньо транспортної пригоди, водій автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , не мав технічної можливості запобігання даної дорожньої пригоди.

З технічної точки зору, в умовах даної дарожньо транспортної пригоди, в діях водія автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України.

З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо транспортної пригоди, в діях водія автобусу «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , не вбачається.

З висновку експерта № 12-17/9-ОКБ/19 від 05.03.2019 року, який проведено в рамках кримінального провадження №0000848, слідує, що у ОСОБА_7 станом на 02.12.2018 року встановлено: закрита поєднана черепно мозкова та лицьова травма у формі забою головного мозку з формуванням вогнищ конфузій базальних відділів правої скроневої долі внутрішньочерепного крововиливу в тканину правої скроневої долі, внутрішньочерепного крововиливу в тканину правої скроневої долі, субарахноїдального (під м`які мозкові оболонки) крововиливу, перелому крила основної кістки, лінійного перелому правої крилоподібної кістки (правої середньої черепної ямки), що бере початок від нижнього краю вищевказаного дефекту та спрямовується до «турецького сідла», лінійного перелому верхньої щелепи, що бере початок від грушоподібного отвору ззаду по передній поверхні верхньої щелепи, трохи вище дна верхньощелепної пазухи, який перетинає вилично альвеолярний гребінь, йде по горбу верхньої щелепи та поширюється на нижню третину крилоподібного відростка клиноподібної кістки, з наявністю: субкон`юнктивального крововиливу обох очей та пара орбітальних сінців з обох сторін.

Вказана поєднана черепно мозкова та лицьова травма,могла утворитись незадовго до госпіталізації хворої в стаціонар КЗОЗ «МКЛ м. Слов`янська» - від ударної дії о тупий твердий предмет.

Враховуючи судово медичні дані експертизи трупа ОСОБА_7 , та дані наданої медичної документації, причиною смерті ОСОБА_7 став: набряк набухання головного мозку, що виник в наслідок виникнення гнійного менінгіту, вентрікуліту та емпієми правої скореневої долі, як смертельні ускладнення вищевказаної поєднаної черепно мозкової та лицьової травми, що знаходиться в прямому причинному зв`язку між отриманими 02.12.2018 р. травмами, та настанням смерті.

Аналізуючи висновки судових експертиз, суд приймає їх до уваги як достовірні докази, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами з великим досвідом роботи, ці висновки узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами по справі, а тому у суду сумнівів не викликають.

Враховуючи інші вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений необережний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків у вигляді загибелі потерпілої, враховуються відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем роботи позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває). Також судом враховано, що обвинувачений мешкає разом з мати ОСОБА_10 , яка є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджено актом про фактичне проживання та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за № 503476

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом враховується щире каяття, яке виразилося у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки та повному визнанні своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 ,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 15.02.2019 року, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, відсутність історії правопорушень, низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

При обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, також думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, та доходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та в даному випадку можливо застосувати норми статті 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з позбавленням права керування транспортним засобом. Разом з тим суд вважає за можливе не призначати максимальний строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним, достатнім та таким, що відповідає меті покарання.

Вирішуючи питання стосовно заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 300 000 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.

Потерпілим заявлено цивільний позов, в якому він зазначає, що внаслідок ДТП, скоєного обвинуваченим, пасажирка ОСОБА_7 , яка перебувала у стані вагітності, зазнала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку тяжкого ступеня, мозкову кому та померла у лікарні від отриманих травм. Втрата дочки безумовно вплинула на його психічний стан, який по сьогоднішній день не покращується через її раптову втрату. Всі його плани, мрії та сподівання в один момент рухнули. Усвідомлення того, що він втратив дочку, є причиною постійних страждань, стресів, зривів та погіршення здоров`я. Передчасна смерть дочки спричинила глибоку душевну рану в його сім`ї. Внаслідок даної трагедії, він відчуває самотність, величезний біль та значні психологічні переживання. З урахуванням викладених обставин, вважає, що сума моральної шкоди у розмірі 300 000 грн. буде своєрідним відшкодуванням моральних страждань, понесених у зв`язку із смертю дочки та ненародженого внука/внучки. Дана сума не може вважатися явно завищеною чи заниженою і повністю відповідає принципу розумності та справедливості. В зв`язку з цим просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на свою користь моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.
Обвинувачений позовні вимоги визнав частково, зазначив, що добровільно неодноразово допомагав потерпілому, не заперечує проти частково задоволення цивільного позову в сумі 100 000 грн.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1, п.п.8, 9 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 300 000 гривень підлягає частковому задоволенню. Матеріалами кримінального провадження доведено, що внаслідок ДТП дочка потерпілого отримала тілесні ушкодження, що призвели до її смерті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду. З метою відшкодування цієї шкоди потерпілий до початку судового розгляду звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_7 у межах кримінального провадження. При цьому в його позовній заяві не було зазначено як цивільного відповідача страхову компанію. Під час судового розгляду потерпілий підтримав свій цивільний позов у повному обсязі та просив його задовольнити.
Крім того, за результатами перевірки матеріалів провадження встановлено, що після ознайомлення з цивільним позовом стороною захисту не порушувалось питання з приводу залучення страхової компанії, якою застраховано цивільну-правову відповідальність ОСОБА_7 , як цивільного відповідача. За таких обставин суд позбавлений повноважень із власної ініціативи залучати у кримінальному провадженні іншого цивільного відповідача.
При вирішенні позовних вимог суд також бере до уваги, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція була висловлена Верховним судом України в постанові № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року.
Суд вважає, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілому було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та стражданнях в зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої загинула його дочка, вимушених змінах у звичному способі життя, погіршенні стану здоров`я. Також судом враховано, що обвинуваченим після подій ДТП надавалася матеріальна допомога потерпілому у значних сумах, що також підтверджено потерпілим у судовому засіданні. Враховуючи глибину моральних і душевних страждань потерпілого, обставини вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, з урахуванням вимог розумності та справедливості завдану потерпілому моральну шкоду суд оцінює в сумі 100 000 гривень, в межах заявлених позовних вимог, і в такій сумі вона підлягає стягненню на користь потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_7 , як винної особи.

Процесуальні витрати відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази: транспортний засіб марки ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб марки «VOLVO JB M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , долучені згідно постанови слідчого від 03.12.2018 року до кримінального провадження в якості речових доказів та передані власникам для подальшого зберігання, після набрання вироком законної сили залишити у законних володільців.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

У силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 100 000 (Сто тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Речові докази по справі після набуття вироком законної чинності:

- транспортний засіб марки ЗАЗ DAEWOO LANOS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який під час досудового розслідування був переданий на зберігання власнику транспортного засобу залишити у законного володільця.

- транспортний засіб марки «VOLVO JB 10 M 60» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під час досудового розслідування був переданий на зберігання власнику транспортного засобу залишити у законного володільця.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-418 від 28.12.2018 року у сумі 858,00 грн., за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №2/19-417 від 28.12.2018 року у сумі 858,00 грн., за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 2/19-419 від 28.12.2018 року у сумі 858,00 грн., за проведення автотехнічної експертизи за № 2/19-32 від 24.01.2019 року у сумі 858,00 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1