Справа № 746/136/20
Провадження № 1-кп/747/16/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000136 від 04.08.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поповичка Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого оператором машинного доїння СТОВ «Батьківщина», українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2018 року близько 11-ї год. ОСОБА_3 , керуючи мотоблоком марки «ZIRKA LX 1090D» з навісною фронтальною роторною косаркою марки «Добриня-2» з шириною робочої частини 80 см, перебуваючи позаду мотоблоку, проводив викошування суцільних заростів бур`янів висотою від 140 см до 245 см на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 . Перед виконанням роботи ОСОБА_3 не пересвідчився про те, що в заростях бур`янів немає людей, хоча міг і повинен був це зробити, попередньо зробивши обхід території та оглянувши місцевість, на якій планував косити, проявляючи злочинну недбалість, не бажаючи настання шкоди здоров`ю іншої особи, хоча повинен і міг це передбачити, діючи з більшою обачністю, оскільки проводив роботи з використанням потенційно небезпечних для оточуючих агрегатів, допустив зіткнення робочими частинами косарки з ОСОБА_7 , яка на той час перебувала в заростях бур`янів та яку ОСОБА_3 не побачив. В результаті зіткнення з косаркою ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження згідно висновку судово медичного експерта № 195 від 09.08.2018 року у вигляді травматичної ампутації на рівні нижньої третини правої гомілки, рваної рани передньо-зовнішньої поверхні лівої стопи, рваної рани внутрішньої поверхні лівої стопи, відкритого перелому четвертої і п`ятої плеснових кісток та кубовидної кістки лівої стопи, садна лівого колінного суглобу, садна правої гомілки, садна лівої гомілки, клаптевих ран правої гомілки. Внаслідок легенево-серцевої недостатності, яка виникла в результаті отриманих травм, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в Срібняській ЦРЛ. Відповідно до висновку експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності № 6047 від 18.12.2019 року дії ОСОБА_3 суперечили загальновідомим елементарним правилам безпеки та знаходяться в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з ОСОБА_7 . Тобто, своїми діями, які виразились в необережному тяжкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, і суду показав, що 04 серпня 2018 року він своїм мотоблоком з косаркою косив вдома траву, а потім пішов на сусідську ділянку, так як його просили покосить там бур`яни. Бур`яни були дуже високі і густі, десь близько 2-х метрів, через них нічого не видно. Декілька разів обвинувачений бігав додому пропити води, так як було жарко. Перед тим, як починати косити, територію він не дивився, так як не міг передбачити, що там можуть бути люди, оскільки стежки там не було. Мотоблок у нього працює на бензині і дуже гучно, так як без глушника та дуже великі обороти. Коли він перейшов косити бур`яни, то в нього заглох мотоблок, і тоді він почув « ОСОБА_8 ». Він пішов подивитись наперед мотоблока і побачив там сусідську бабусю ОСОБА_7 , яка лежала в бур`яні і ноги її були в крові. Вона була в зеленій хустині і в зеленій кофті. Обвинувачений зразу побіг до дружини, щоб вона покликала сусідку на допомогу, а сам повернувся назад, він був дуже схвильований тим, що сталося. Через деякий час прийшла сусідка ОСОБА_9 приїхала машина, він допоміг погрузити ОСОБА_7 в машину, і її повезли в лікарню. Наступного дня він поїхав у лікарню і віддав невістці бабусі 5000 грн на лікування потерпілої. Більше коштів ніяких не давав, так як у нього їх не було, він сам працює дояром, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. З ОСОБА_10 він близько 10 років жив по сусідству, вони спілкувалися, часто допомагав їй по господарству. Її онука ОСОБА_11 , яка визнана потерпілою, приїжджала до бабусі в село десь один раз в місяць. У скоєному щиро розкаюється, з пред`явленим обвинуваченням погоджується повністю, пред`явлений до нього представником потерпілої цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнає в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, в судовому засіданні брав участь її представник ОСОБА_12 , який не заперечував проти розгляду справи без участі потерпілої, так як без її участі можливо встановити всі обставини кримінального провадження.

Крім повного визнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України, вина ОСОБА_3 в скоєнні даного злочину підтверджується показаннями свідків та наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона проживає в с. Калюжинці по сусідству з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Потерпіла ОСОБА_7 була її двоюрідною тіткою, але вона її вважала за матір, допомагала їй по господарству, відвідувала її вдома майже кожного дня. 04 серпня 2018 року у неї вдома був ремонт і працювали робітники, і тому з ОСОБА_7 вона спілкувалась зранку тільки по телефону. Коли до неї прибігла дружина ОСОБА_3 . Оля і попросила про допомогу, сказала, що ОСОБА_13 косив бур`ян в кінці городу і баба ОСОБА_14 попала під косарку, то свідок побігла туди, і побачила, що ОСОБА_7 сиділа на землі, її ноги були в крові. У тому місці десь на площі біля однієї сотки дуже великий бур`ян ріс і густий, через нього нічого не видно, стежки там не було, тудою ніхто не ходив. Свідок зразу зателефонувала до керівника господарства і попросила машину, щоб відвезти потерпілу в лікарню, а сама побігла додому, взяла гроші, ковдру і простирадло, прийшла назад, там вже була машина. ОСОБА_3 був схвильований через те, що сталося, він допомагав посадити бабусю в машину, свідок поїхала разом з нею в лікарню. Коли потерпілій зробили операцію, то лікар-хірург їй сказав, що треба заплатить кошти за використані медикаменти, вона віддала свої гроші 4500 грн. Потім в лікарні дали список медикаментів, які ще потрібно було купити для лікування потерпілої, свідок купила медикаменти ще на 1900 грн та 1100 грн позичила бабусиній невістці. Наступного дня свідок привезла в лікарню трьох донорів для бабусі і сама з ними розрахувалась. На третій день, коли приїхала в лікарню, то заплатила ще 400 грн боргу за ліки, який був в аптеці. На 4-й день до неї додому прийшов слідчий, допитував її, і йому зателефонували і сказали, що ОСОБА_7 померла. Свідок разом з невісткою пішли до бабушки у хату і підготували одяг для поховання, потім свідок відвозила ОСОБА_7 в морг. Поминальний обід свідок готувала і відбувала в себе вдома зі своїх продуктів. Потерпіла ОСОБА_11 - це внучка ОСОБА_7 , вона в бабусі рідко бувала, приїжджала, щоб взяти гроші, коли та отримувала пенсію. На даний час за могилою ОСОБА_7 доглядає свідок, пам`ятник ще не поставлений. Також свідку відомо, що ОСОБА_3 після того, що сталося, брав у бухгалтерії господарства «Батьківщина» 5000 грн авансу і віддав ці кошти рідним потерпілої. Зазначена обставина їй відома, так як свідок працює в бухгалтерії господарства, у 2018 році це були значні кошти.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона є дружиною обвинуваченого. 04 серпня 2018 року її чоловік косив власним мотоблоком з косаркою в себе на городі траву суданку, після цього збирався покосити бур`ян на сусідській ділянці, так як його просив про це господар ділянки. Свідок перебувала на городі десь близько 7-10 метрів від чоловіка в цей час, мотоблок дуже гучно працював. Бур`яни там дуже високі і густі, через них нічого не видно, стежки там немає, тудою ніхто тоді не ходив. Коли чоловік заїхав косити бур`яни, то мотоблок заглох і свідок почула « ОСОБА_8 », побігла туди і побачила сусідську бабусю Настю, яка лежала в траві і була в крові. Чоловік їй сказав, щоб бігла за допомогою, свідок побігла до ОСОБА_16 , і розповіла їй про те, що сталося, після цього пішла додому до дітей, на той час у них було троє дітей, зараз четверо. Свідку також відомо, що її чоловік після того, що сталося, 5000 грн віддав рідним бабусі, це для них була велика сума. Через два дні до них додому прийшли працівники поліції і вилучили мотоблок з косаркою, який стояв уже в дворі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він працює виконуючим обов`язки старости села Калюжинці. Обвинуваченого ОСОБА_3 знає більше 10 років, може сказати тільки позитивне про нього разом з дружиною виховує чотирьох дітей, працює в господарстві «Батьківщина», добросовісний, порядний, з потерпілою ОСОБА_7 у них були дружні відносини, він з дружиною часто їй допомагали по господарству. Про те, що сталося, свідку відомо зі слів, так як на той час він перебував у відпустці. Також свідку відомо, що в ОСОБА_3 є в господарстві мотоблок, він ним користується.

Згідно копії витягу з ЄРДР № 0000136 від 04.08.2018 року на підставі усної заяви про кримінальне правопорушення органом досудового розслідування Срібнянським ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області - було внесено відомості про те, що 04.08.2018 року близько 11-00 год. ОСОБА_3 , житель с. Калюжинці Срібняського району, за допомогою мотоблока марки «ZIRKA LX 1090D» з навісною фронтальною роторною косаркою марки «Добриня-2» косив трав`янисту рослинність висотою від 140 см до 245 см на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 та, не помітивши ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , робочими частинами роторної косарки спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації на рівні нижньої третини правої гомілки, множинних відкритих переломів плюшних кісток лівої ступні з обширною рваною раною тилу лівої ступні ( а.с. 82)

Під час огляду місця події, що проводився невідкладно 04 серпня 2018 року з 14.00 до 16.00 год, що проводився на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 , було встановлено, що дана ділянка суцільно покрита трав`янистою рослинністю висотою від 140 см до 245 см, також на ній ростуть дерева в кількості шість штук, площа даної ділянки становить 0, 30 га. Під час огляду виявлено на відстані сім метрів від житлового будинку мотоблок «ZIRKA LX 1090D» із заводським номером НОМЕР_1 , 27.05.2012 року випуску. До даного мотоблоку причеплена навісна роторна косарка «Добриня». На відстані 30 см було виявлено два сірих капці із слідами речовини бурого кольору, також поряд з даним взуттям було виявлено на трав`янистій рослинності та ґрунті сліди речовини бурого кольору. За результатами огляду складено протокол огляду місця події від 04.08.2018 та фототаблиці до нього (а.с.95-99).

Постановою слідчого СВ Срібнянського ВП від 04.08.2018 року визнано і приєднано як речовий доказ до кримінального провадження № 0000136 від 04.08.2018 року мотоблок марки «ZIRKA LX 1090D» заводський номер НОМЕР_1 27.05.2012 року випуску з навісною роторною косаркою марки «Добриня-2» та капці сірого кольору. Мотоблок з навісною роторною косаркою передано на зберігання до складу № 2 для зберігання великогабаритних речових доказів Срібнянського ВП (а.с.121).

Ухвалою слідчого судді Срібнянського районного суду від 13 серпня 2018 року накладено арешт на мотоблок марки «ZIRKA LX 1090D» заводський номер НОМЕР_1 27.05.2012 року випуску з навісною роторною косаркою марки «Добриня-2», які були вилучені до Срібнянського ВП під час проведення огляду місця події (а.с.126-128).

Згідно протоколу огляду від 25.03.2020 року, предметом якого були навісна роторна косарка «Добриня 2» з мотоблоком «ZIRKA LX 1090D», які знаходяться на складі № 2 Срібнянського ВП, даний мотоблок темно-зеленого кольору, має сліди пилу. На корпусі знаходиться табличка з написом «Мотоблок «ZIRKA LX 1090D», також на ній вказані параметри мотоблоку модель двигуна R 190 N, розміри 2170х845х1150, вага 230, передачі 6/2. До вказаного мотоблоку приєднана косарка. Як вказав присутній спеціаліст Срібнянської РДА ОСОБА_18 дана косарка є навісною фронтальною роторною косаркою марки «Добриня-2» з шириною робочої частини 80 см (а.с.118-120).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 195 від 09 серпня 2018 року по матеріалах ЄРДР № 0000136 на трупі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 маються наступні тілесні ушкодження травматична ампутація на рівні нижньої третини правої гомілки, рвана рана передньо-зовнішньої поверхні лівої стопи, рвана рана внутрішньої поверхні лівої стопи, відкриті переломи четвертої п`ятої плюсневих кісток, кубовидної кістки лівої стопи, садно правого колінного суглоба, садно правої гомілки, садно лівої гомілки, лоскутні рани правої гомілки. Тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації на рівні нижньої третини правої гомілки, рваної рани передньо-зовнішньої поверхні лівої стопи, рваної рани внутрішньої поверхні лівої стопи, відкритих переломів четвертої п`ятої плюсневих, кубовидної кістки лівої стопи, лоскутних рани правої гомілки виникли від дії рублячого предмету за механізмом розрубу та зумовлені комплексом однієї травми. Весь описаний комплекс в сукупності має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Дані тілесні ушкодження могли утворитись 04.08.2018 року. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 явилась легенево-серцева недостатність, яка виникла в результаті вищеописаної травми. (а.с.130-136).

Згідно висновку експерта за результатами судової інженерно- технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності № 6047 від 18.12.2019 року під час виконання робіт за допомогою мотоблоку марки «ZIRKA LX 1090D» з навісною роторною косаркою «Добриня-2» ОСОБА_3 необхідно було дотримуватись правил техніки безпеки у відповідності до настанов з експлуатації даних агрегатів. Причиною нещасного випадку, що стався з ОСОБА_7 , є її перебування в небезпечній зоні під час здійснення ОСОБА_3 косіння бур`яну за допомогою мотоблоку з навісною роторною косаркою. Дії ОСОБА_3 суперечили загальновідомим елементарним правилам безпеки та знаходяться в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з ОСОБА_7 (а.с.138-144).

Заслухавши пояснення обвинуваченого, свідків, дослідивши докази, зібрані в ході досудового розслідування та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення а саме у спричиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за яке передбачена ст. 128 КК України. Зазначений висновок суду ґрунтується на тому, що за нормативним визначенням необережне тяжке тілесне ушкодження, що кваліфікується за ст. 128 КК України, з об`єктивної сторони характеризується комплексом дії або бездіяльністю, наслідками у вигляді тяжкого тілесного ушкодження та причинним зв`язком між зазначеним діянням і наслідками, а суб`єктивна сторона злочину характеризується необережністю у виді злочинної недбалості невинного заподіяння шкоди, коли особа не передбачала настання відповідних наслідків. Відповідно до роз`яснень п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Тобто загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації призначення покарання, завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Крім того, судом враховується висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді від 12 червня 2020 року, і згідно якого призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, буде достатньо для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 . На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до злочину невеликої тяжкості. По місцю проживання та роботи обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину. Зазначені обставини було встановлено в ході судового розгляду. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Тому, враховуючи обставини справи, тяжкість злочину та особу винного, ознак антисоціального напряму в поведінці якого не виявлено, та зважаючи на положення рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004, у якому зазначено, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізан проти Росії» суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Разом з тим, у справі «Ізмайлов проти Росії» суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного й обов`язкового контролю, а тому суд вбачає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, яке не пов`язане з позбавленням волі. Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 13 серпня 2018 року. Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати. Судові витрати по справі, що відповідно до обвинувального акту складають 8625 грн., документально не підтверджені, а положенням чинного КПК України, зокрема ч.2 ст. 124 цього Кодексу, покладено на суд обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта. Будь-яких підтверджень щодо процесуальних витрат, які б стали підставою для стягнення їх з обвинуваченого, суду не надано, тому процесуальні витрати по справі необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.

По справі представником потерпілої подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди від злочину. Згідно даного позову просить сягнути з ОСОБА_3 11 115 грн 15 коп матеріальної шкоди внаслідок проведення лікування та придбання речей для поховання; 500 000 грн завданої моральної шкоди; крім того, стягнути 12 000 грн витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 61 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України. Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

На підтвердження понесених потерпілою ОСОБА_11 матеріальних витрат представником потерпілої в судовому засіданні надано оригінали фіскальних чеків на придбання ліків та товарний чек від 09 серпня 2018 року на суму 2569 грн. (а.с.158-160).

Аналізуючи надані докази на підтвердження позовних вимог суд приходить до наступного висновку.

Що стосується фіскальних чеків на придбання ліків, то суд вважає за необхідне зазначити, що потерпілою та її представником до суду не надано лікарських призначень, які стосувались лікування саме потерпілої ОСОБА_7 і на підставі яких суд би мав можливість оцінити надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності. Суд не є тією спеціалізованою установою, яка може зробити висновок, що зазначені на чеках ліки необхідні були для лікування ОСОБА_7 в період, коли вона перебувала в Срібнянській ЦРЛ з 04 по 08 серпня 2018 року. Крім того, деякі надані потерпілою чеки взагалі неможливо прочитати і аналізувати. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Поскільки потерпілою та її представником не надано належних, допустимих і достовірних доказів на придбання ліків в розумінні статей 77-79 ЦПК України на підтвердження позовних вимог, які б дали суду можливість оцінити їх з точки зору того, чи містять вони інформацію щодо предмета доказування обставин, що підтверджують заявлені вимоги, та на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, тому суд приходить до висновку про те, що потерпілою та її представником в судовому засіданні не доведено позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на придбання ліків належними і допустимими доказами.

Що стосується товарного чеку (без номеру) від 9 серпня 2018 року на суму 2569 грн і у якому зазначений перелік речей, необхідних для поховання, то суд вважає за необхідне зазначити, що даний доказ неможливо ідентифікувати з точки зору його достовірності згідно ст. 79 ЦПК України, оскільки він не містить необхідної для цього інформації штампу підприємства, що здійснило продажу даних речей, підпису особи, яка відпустила товар, і це не дає можливості суду встановити дійсні обставини справи. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що кошти на лікування ОСОБА_7 надавала ОСОБА_9 , вона ж збирала необхідне для поховання та відбувала поминальний обід. Також було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 передав рідним на лікування ОСОБА_7 5000 грн. Зазначені обставини не були спростовані представником потерпілої в судовому засіданні. Тому суд приходить до висновку, що цивільним позивачем та її представником належними, допустимими і достовірними доказами не підтверджені позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди від злочину в сумі 11 115 грн 15 коп, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

На підтвердження спричинення потерпілій моральної шкоди від злочину в позовній заяві представник посилається на те, що потерпіла отримала значний психічний стрес, вимушена була перебувати в лікарні, де її мати проходила стаціонарне лікування, досить довгий час страждала від тяжкості вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, вважає, що обвинувачений взагалі намагався умисно позбавити життя її матір. Але як було встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_7 була бабусею потерпілої ОСОБА_11 , а не її матір`ю, як про це зазначається в позові. Крім того, посилання в позовній заяві на те, що потерпіла до цього часу проходить численні обстеження, щоб відновити свій фізичний та психологічний стан, жодним чином не підтверджуються. Також не обґрунтовано і підтверджено, як саме порушився звичайний уклад життя потерпілої, її життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, та як саме вона до цього часу, якими зусиллями та коштами відновлює свій попередній стан, які настали безповоротні наслідки, які б дали суду можливість стягнути з обвинуваченого пред`явлену моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Визнаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує, що злочин вчинений обвинуваченим, є необережним, та як виник ненавмисно без прямого умислу обвинуваченого на завдання будь-яких тілесних ушкоджень та моральних страждань, сам він працює в сільськогосподарському підприємстві рядовим робітником, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. На думку суду, з урахуванням вини обвинуваченого, наслідків, що настали, не доведеності ступеню та тривалості моральних і фізичних страждань потерпілої, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, характеристики даної особи, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 5 000 грн з огляду на засади розумності і справедливості, враховуючи ступінь вини обвинуваченого, його особу, особу самої потерпілої та її відносини з ОСОБА_7 при житті останньої, які були встановлені в ході судового розгляду. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати, понесені потерпілою, яка втратила рідну людину. Таким чином, суд, виходячи з розміру заявлених вимог, вважає, що оцінка представником потерпілої завданої їй моральної шкоди у сумі 500 000 грн. не відповідає вимогам розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Що стосується третього пункту позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди від злочину, а саме стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в сумі 12 000 грн, то суд виходить з наступного. Положенням п.1 ч.1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат на правову допомогу. Тобто, витрати, пов`язані з наданням правової допомоги не відносяться до матеріальної шкоди, спричиненої злочином, а є окремим процесуальним елементом, відшкодування якого відбувається спеціально встановленим КПК України процесуальним шляхом, а не під час розгляду цивільного позову в кримінальній справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, який розглядається під час розгляду кримінального провадження за правилами цивільного процесуального законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в кримінальній справі в сумі 12 000 грн, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що тягне за собою залишення її без розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди від злочину, а саме стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої 5 000 грн моральної шкоди.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 1 (одного) року виправних робіт з відрахуванням в доход держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків заробітку.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди від злочину задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 5 000 (п`ять тисяч) гривень у відшкодування понесеної моральної шкоди, спричиненої злочином. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Вимогу стягнення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в кримінальній справі в сумі 12 000 грн - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Срібнянського районного суду від 13 серпня 2018 року на мотоблок марки «ZIRKA LX 1090D» заводський номер НОМЕР_1 27.05.2012 року випуску з навісною роторною косаркою марки «Добриня-2» - зняти.

Речові докази по справі мотоблок марки «ZIRKA LX 1090D» заводський номер НОМЕР_1 27.05.2012 року випуску з навісною роторною косаркою марки «Добриня-2» - повернути ОСОБА_3 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1