Справа № 175/621/20
Провадження № 1-кп/175/39/20
Вирок

Іменем України

12 червня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000155 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 05 лютого 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин прибув до магазину «Bershka», який розташований за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське вул. Нижньодніпровська буд.17, торгово-розважальний центр «Караван». Перебуваючи у торговому залі вказаного магазину, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення корисливого злочину, а саме крадіжки чоловічих штанів сірого кольору артикул 5360/169/892/42 розмір 42, що перебуває на балансі та належать ТОВ « БЕРШКА УКРАЇНА», який останній взяв зі стелажу у відділі чоловічого одягу вищевказаного магазину.

Так, 05.02.2019 у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, усвідомлюючи злочинність свого діяння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у роздягальні магазину «Bershka», одягнув на себе чоловічі штани сірого кольору артикул 5360/169/892/42 розмір 42, поверх яких, з метою приховування злочину, одягнув власні чоловічі штани.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 , не заплативши за товар, виходив з магазину «Bershka». В момент перетинання антикрадіжної зони, спрацювала сигналізація та ОСОБА_4 , одразу був зупинений співробітниками вказаного магазину.

Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як останній з викраденим майном був виявлений та затриманий співробітниками магазину «Bershka».

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 781-20 від 19.02.2020 року вартість майна, яке належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА», становить 719 грн. 20 коп. (сімсот дев`ятнадцять гривень, двадцять копійок).

Діями ОСОБА_4 , ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» заподіяно матеріальну шкоду на суму 719 грн. 20 коп. (сімсот дев`ятнадцять гривень, двадцять копійок).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 05 лютого 2020 року він приїхав до ТРЦ «Каравану» в магазині йому сподобалась річь, чоловічі штани які він одягнув на себе. Потім його затримав працівник магазину і викрадену річ він повернув. Просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Міру покарання просив застосувати на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, які виразились в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, його вік, вчинив кримінальне правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків злочину, вчиненого обвинуваченим, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, з врахуванням позицію представника потерпілого, суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_4 , покарання у вигляді штрафу суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000155, а саме: довідки від 04 лютого 2020 року, акт проведення інвентаризації від 04 лютого 2020 року, довідка переміщення товару від 04 лютого 2020 року, паспортні дані, диск накопичувач DVD-R 4.7 GB залишити в матеріалах кримінального провадження, чоловічі штани артикул 5360/169/892, 42 розміру після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника ТОВ «Бершка Україна».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №781-20 від 19 лютого 2020 року у розмірі 326 грн., 88 коп.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1