Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/98/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Знам`янка, Кіровоградської області, громадянина України українця, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.11.2018 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.124 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000227,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,на 60 днів, а саме: з 12 год.15 хв. 18 лютого 2020 року до 12 год. 15 хв. 17 квітня 2020 року, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник начальника СВ Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000227,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 08.02.2020 в період часу приблизно з 04.00 год. до 05.30 год. спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували на автозаправній станції «ОККО», розташованій за адресою вул. Віктора Голого,110, м. Знам`янка Кіровоградської області, де спільно вживали спиртні напої.
Перебуваючи у вказаному місці, приблизно о 05.30 год., ОСОБА_8 , після зроблених декількох зауважень ОСОБА_10 , з приводу поведінки останнього та виниклого внаслідок цього між ними конфлікту, сказав останньому, щоб той сідав до автомобіля ВАЗ 2101, д.р.н. НОМЕР_1 , яким цього вечора користувався ОСОБА_8 , з метою відвезти ОСОБА_10 до місця його мешкання, при цьому повідомивши ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що повернеться приблизно через 5-7 хвилин.
Близько 05.34 год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , від`їхавши від автозаправної станції «ОККО» на автомобілі ВАЗ 2101 зеленого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , попрямували до місця мешкання ОСОБА_10 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 при цьому по дорозі ОСОБА_8 продовжував робити ОСОБА_10 зауваження з приводу його неналежної поведінки.
Приїхавши близько 05.42 год. 08.02.2020 до перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника у м.З нам`янка Кіровоградської області, ОСОБА_8 зупинив автомобіль поряд з житловим будинком, розташованим за адресою вул. Михайла Грушевського, 49, після чого спільно з ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, де у них на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння його смерті.
Реалізуючи даний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у вищевказаному місці, тобто на перехресті вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника у м. Знам`янка Кіровоградської області, ОСОБА_8 , діставши ніж, наніс один удар вказаним ножем в грудну клітину ОСОБА_10 , спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, унаслідок чого на місці події настала смерть ОСОБА_14 .
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 скоїв умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів вказують на об`єктивний зв`язок підозрюваного зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри та врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого він підозрюється - позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також те, що ОСОБА_8 раніше судимий за скоєння злочину із застосуванням колото-ріжучого предмету. Вказане на думку слідчого судді свідчить, що ОСОБА_8 схильний до вчинення злочинів, у тому числі насильницьких, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходів, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи можливість впливати на свідків, крім того, оскільки ніж, який є предметом злочину наразі не знайдено, може знищити його, сховати або спотворити, тим самим перешкоджаючи досудовому розслідуванню. Слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтовані наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може негативно вплинути на показання свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до пояснень підозрюваного ОСОБА_8 дійсно слідує, що він 8.02.2020 року, приблизно о 05.30 год., із території автозаправної станції «ОККО», по вул. Віктора Голого, 110, в м. Знам`янка Кіровоградської області, де вживав напої із знайомими, вирішив відвезти додому знайомого ОСОБА_10 , який був дуже п`яний та погано контролював себе. ОСОБА_10 проживав в АДРЕСА_2 .
Жодного конфлікту з ним у нього не виникало, насильно він ОСОБА_15 в машину не саджав, що можуть підтвердити інші учасники спілкування - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
На автомобілі ВАЗ 2101, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , він повіз ОСОБА_10 до нього додому, повідомивши ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що повернеться через 5-7 хвилин.
Жодна із вказаних обставин не свідчить що у ОСОБА_8 були до ОСОБА_10 особисті неприязні відносини, чи він мав умисел на позбавлення його життя.
В автомобілі ОСОБА_10 , не заспокоївся, та поводив себе, як сильно спянілий чоловік, тому ОСОБА_8 висадив ОСОБА_10 за два квартали від його дому, на перехресті вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника у м. Знам`янка Кіровоградської області, спитавши у ОСОБА_10 чи дійде той додому. Коли ОСОБА_15 погодився. Рюма лишив його та поїхав назад, на заправку.

Через деякий час, засумнівавшись у правильності свого вчинку, ОСОБА_8 розвернувся, та повернувся на перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника. Там він побачив ОСОБА_10 який зігнувшись сидів на обочині. Він підійшов до нього, нахилився, позвав ОСОБА_15 . Після того, як той не одізвався, він спробував його підняти та побачив кров та пробиту одежу у нього на грудях. Після цього він підняв крик кличучи на допомогу, та викликав невідкладну медичну допомогу, та поїхав за ними до лікарні, де був затриманий.

В процесі і після затримання до нього були застосовані незаконні методи дізнання, він отримав тілесні ушкодження, про що мається відповідні заява та результати огляду.
Вважає, що висновки суду про те, що факт умисного вбивства підтверджується поясненнями підозрюваного не відповідають дійсності, оскільки пояснення добуті незаконними методами.
На перехресті вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника у м. Знам`янка мається відеоспостереження і слідчий суддя посилається в ухвалі, як на докази вини підозрюваного на відеозаписи за 08.02.2020 з камер спостереження магазину ТОВ «АТБ- маркет», «Продукти 364», магазину «Меблі».
Безумовно, матеріали цих відеозаписів мають доказову цінність, якщо тільки вони не є неякісними, як відеодокази у справі про вбивство ОСОБА_16 , які уже встигли стати і посміховиськом над правовою системою.

Однак, вказані відеозаписи в судовому засіданні при обранні запобіжного заходу не досліджувалися, навіть не надавалися прокурором в судове засідання.

Таким чином, посилання на ці докази є неприпустимими.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Відтак, твердження про те, що у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , та він діючи умисно та цілеспрямовано, діставши ніж, наніс один удар вказаним ножем в грудну клітину ОСОБА_10 , спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, унаслідок чого на місці події настала смерть ОСОБА_14 , - не підтверджені нічим. Підтверджено факт керування ОСОБА_8 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що він і зараз не заперечує, - більше нічого.

Крім того, фраза «вказаним ножем» є досить сміливою, так як ножа немає.

Його не виявлено в автомобілі ОСОБА_8 , не виявлено на місці події, невідомо, чи шукали його по маршруту слідування Рюми після того як він залишив ОСОБА_15 , потім повертався, потім слідував до лікарі. Вважає його немає, бо ножа не було, не було й удару в грудну клітку, оскільки ОСОБА_17 його не наносив і не бачив хто його наносив.

Відсутнє знаряддя скоєння кримінального правопорушення. Тобто, нічим не підтверджується, що саме ОСОБА_17 саме ножем наніс рану померлому

Вважає, що відсутні докази скоєння убивства саме ОСОБА_18 . Та обставина що ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнав, не свідчить про його вину, а свідчить про те, що він захищається, на що має конституційне право. Те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, раніше судимий - саме по собі не є підставою для його ув`язнення.

Такожзахисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі заперечує наявність ризиків встановлених слідчим суддею.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 раніше судимий, що в свою чергу свідчить про не бажання стати на шлях виправлення, офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також у ОСОБА_8 відсутні соціальні зв`язки, що вказує на відсутність у нього дружини та дитини.

Також необхідно зазначити про те, що не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.
Що стосується тверджень захисника про те, що органом досудового розслідування не долучено доказів, які підтверджували про причетність ОСОБА_8 до скоєного кримінального правопорушення, а тому можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту- не спростовують висновок слідчого судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваногозапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

При цьому, як встановлено під час досудового розслідування ОСОБА_8 систематично не проживає за місцем проживання, що в свою чергу унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу , ніж тримання під вартою.
Отже доводи захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки він становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, та через брак коштів наявний високий ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також, те, що ОСОБА_8 не має жодних заробітків, раніше судимий, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника про необґрунтованість підозри необхідно зазначити наступне.
Слідчим до клопотання надані копії письмових пояснень ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з яких вбачається, що ОСОБА_8 безпосередньо підвозив ОСОБА_10 .

Згідно отриманих відеозаписів з камер спостереження вбачається, що після того, як ОСОБА_8 підвіз ОСОБА_10 та до моменту, коли повернувся обвинувачений, на перехресті вул. Михайла Лінника та вул. Михайла Грушевського м. Знам`янка жодних автомобілів чи людських силуетів не спостерігається. Більш з показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вбачається, що ОСОБА_8 систематично носив з собою ніж з розкладним лезом.
Отже, у колегії суддів відсутні підстави сумніватися в обґрунтованості підозри ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України. За таких обставин є безпідставними доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 .

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8
ч.1 ст. 263 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; відеозаписами за 08.02.2020 з камер спостереження магазинів ТОВ «АТБ-маркет» відеозаписами за 08.02.2020 з камер спостереження магазину «Меблі»; протоколами допиту в якості свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; протоколом допиту фельдшера бригади швидкої допомоги ОСОБА_23 ; протоколом допиту в якості свідка водія бригади швидкої допомоги ОСОБА_24 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_25 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_19 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_20 ).

Кримінальне правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_8 є: умисними, особливо тяжким, посягає на життя та здоров`я особи.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останній будучи раніше судимий на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК Україниа інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2020 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000227,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,на 60 днів, а саме: з 12 год. 15 хв. 18 лютого 2020 року до 12 год.15 хв. 17 квітня 2020 року, без визначення розміру застави, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4