УХВАЛА

16 січня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000016 про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді у Рівненському міському суді перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подала до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 оскільки строк застосування обраного відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24 січня 2020 року, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має. Також подала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки строк застосування обраного відносно них запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також закінчується 24 січня 2020 року.
Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник адвокат ОСОБА_15 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_12 запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд змінити запобіжний захід стосовно нього на домашній арешт у нічний час.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного, просив суд його задоволити.
Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та їх захисник адвокат ОСОБА_15 в судовому засіданні не заперечили проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого встановлено до 24 січня 2020 року, обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Крім того, було продовжено запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вигляді домашнього арешту, до 24 січня 2020 року.
Також, ухвалою Рівненського міського суду від 07 червня 2018 року продовжено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , строк застосування якого встановлено на період розгляду кримінального провадження в суді.
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Крім того, ОСОБА_12 офіційно не працюючий, перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має групу психічного захворювання, був раніше судимий за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Окремо слід зазначити, що постійного місця проживання не має, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_12 , колегією суддів враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , колегія суддів виходить з необхідності уникнення вищеперерахованих ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, незаконно впливати на свідків, також із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2 102 гривень.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає необхідним залишити обвинуваченому попередній розмір застави та обов`язки, покладені судом, у разі внесення застави, а саме:
- ОСОБА_12 , які визначені в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2018 року, а саме 4 156 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з 01 липня 2019 року становить 8 735 912 грн.;
ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченої від суду. Крім того, суд враховує його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченої від суду. Крім того, ОСОБА_14 раніше не судима, неодружена, не має стійких соціальних зв`язків.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працюючий, раніше не судимий.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 можуть переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність продовження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, а також заборонити залишати своє фактичне місце проживання ОСОБА_13 цілодобово, а ОСОБА_14 в нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну часу, протягом якого обвинуваченому заборонено залишати місце проживання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну часу, протягом якого обвинуваченому заборонено залишати місце проживання відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , а також про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 задоволити.
Продовжити ОСОБА_12 строк тримання під вартою на 60 днів з 24 січня 2020 року до 23 березня 2020 року.
Розмір застави ОСОБА_12 та обов`язки, покладені судом, у разі внесення застави залишити попередні, які визначені в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2018 року, а саме 4 156 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 735 912 грн.
Продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці з 24 січня 2020 року до 23 березня 2020 року.
Заборонити ОСОБА_6 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Продовжити виконання ОСОБА_6 обов`язків, покладених ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2019 року, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатись з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 23 березня 2020 року.
Продовжити ОСОБА_13 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці з 24 січня 2020 року до 23 березня 2020 року.
Заборонити ОСОБА_13 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.
Продовжити виконання ОСОБА_13 обов`язків, покладених ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2019 року, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатись за межі Рівненської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 23 березня 2020 року.
Продовжити ОСОБА_14 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. на два місяці з 24 січня 2020 року до 23 березня 2020 року.
Заборонити ОСОБА_14 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Продовжити виконання ОСОБА_14 обов`язків, покладених ухвалою Рівненського міського суду від 30 жовтня 2018 року про зміну запобіжного заходу, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатись за межі Рівненської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 23 березня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор», начальнику Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, начальнику Миколаївському відділенню поліції Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Львівській області.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення, у відповідності до рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3