ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3257/19 Справа № 187/998/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000193 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_9 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Курилівка, українця, не працює, мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, не працює, проживає АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до положень ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти органи пробації про зміну місця свого проживання чи роботи, а також періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.
ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до положень ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти органи пробації про зміну місця свого проживання чи роботи, а також періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 314 грн на користь держави.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, 18.04.2019 року близько 22 години, ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Центральній в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 на вчинення крадіжки чужого майна, а саме: металевих виробів, які знаходяться на території торгівельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Одразу реалізуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проникли на територію вищезазначеного торгівельного комплексу, який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , де діючи разом та узгоджено, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, таємно викрали металеві ворота вагою 200 кг, сітку загальною довжиною 6 м висотою 2 м, загальною вагою 12 кг, металеві кути у кількості 2 шт, загальною вагою 36 кг. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ринкова вартість 248 брухту чорного металу, станом на 18.04.2019 року складала 1984 гривні.
З викраденим майном ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинули, у подальшому розпорядившись ним на свій розсуд.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області просить вирок суду змінити та зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 157 грн. з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування зазначає, що в порушення вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції, ухвалюючи стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувальний вирок не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати у розмірі 314 грн. на корить держави слід стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ній.
Обвинувачені не заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, правильність правової кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 185 КК України, у тому числі і міра та розмір призначеного судом покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення в частині стягнення процесуальних витрат, суд першої інстанції належним чином не врахував, що солідарне стягнення витрат на проведення експертизи процесуальним законом не передбачене, з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до п.п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 373 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат № 11 від 7 липня 1995 року, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з рахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції ухвалив про солідарне стягнення з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судових витрат в сумі 314 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Проте, ухвалюючи обвинувальний вирок, в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Враховуючи рівну участь обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з них вартість проведених у справі судово-товарознавчої експертизи № 2304-19 від 21.05.2019 року в рівних частках по 157 гривень з кожного, а тому в цій частині вирок суду підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в частині розподілу судових витрат змінити.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2304-19 від 21.05.2019 року на користь держави, по 157 (сто п`ятдесят сім) гривень з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4