Справа № 308/3547/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого старшого слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000089, внесеному до ЄРДР 22.12.2018 року, про обрання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Івано-Франківськ, мешканки АДРЕСА_1 , начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю Ужгородської міської ради, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 - ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України,

-запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 - ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, відомості про яке 22.12.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_5 , несучи персональну відповідальність за погоджені нею документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок використання земельних ділянок рекреаційного призначення, перебуваючи на посаді заступника начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, діючи умисно, в групі з невстановленими слідством посадовими особами, зловживаючи службовим становищем, з метою забезпечення незаконного переходу права власності на земельну ділянку рекреаційного призначення, загальною площею 0, 0780 га., що знаходиться в АДРЕСА_2 , що перебувала в комунальній власності міста, використала службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, шляхом підписання ряду документів та висновків, внаслідок чого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_7 , а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

Встановлено, що посадовій особі ОСОБА_5 в силу її службових обов`язків було достовірно відомо, що вищевказана земельна ділянка в АДРЕСА_2 згідно Генерального плану м.Ужгорода 2004 року потрапляє до зони зелених насаджень загального користування, за функціональним використанням обліковується як частина скверу площею 0,30 га., розташованого на розі вулиць Мукачівської, Станційної та Одеської в м. Ужгороді.

Не зважаючи на викладене, після надходження до управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради на погодження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 з кадастровим номером :12:002:0049, загальною площею 0,0780 га., достовірно знаючи, що без позитивного висновку зазначеного управління проект не може бути переданий на розгляд сесії місцевої ради, скріпила власним підписом та відтиском печатки управління завідомо підроблені офіційні документи, а саме:

- висновок управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради без номеру від 2010 року, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 , яким погодила та не заперечила, щодо відведення земельної ділянки загальною площею 780 кв.м. відкритих земель з культурним рослинним покривом та вимощенням, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , до якого внесено неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель міста не переданих у власність та користування;

- кадастровий план земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , на яккому графічно в системах координат зображено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_7 , у який внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель відведених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0780 га.;

- експлікацію земельних угідь, на якій графічно в системах координат зображено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_7 , до якої внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель відведених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0780 га.;

За результатами злочинних дій ОСОБА_5 та не встановлених слідством посадових осіб, спрямованих на передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки із земель рекреаційного призначення, зеленої зони загального користування скверу, 5 сесією 5 скликання Ужгородської міської ради №1383 від 05.03.2010 затверджено проект землеустрою та 20.04.2010 відомості про земельну ділянку, площею 0,0780 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, внесено до Державного земельного кадастру.

Таким чином, всупереч ст. ст. 38-39, 51-52 Земельного Кодексу України ( в редакції від 04.06.2008, підстава - 309-VI), ст. 50 Закону України «Про землеустрій» ( в редакції від 22.05.2003) ст.ст. 1, 12 Закону України «Про планування і забудову територій» ( в редакції від 20.04.2000) внаслідок умисних дій службових осіб заступника начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради ОСОБА_5 та невстановлених слідством службових осіб, земельна ділянка загальною площею 0,0780 га., вартістю 347 200 гривень, що відноситься до зони зелених насаджень загального користування (сквер) на розі вулиць Мукачівської, Станційної та Одеської в м. Ужгороді Закарпатської області, тобто є земельною ділянкою рекреаційного призначення, незаконно передана у власність громадянина ОСОБА_7 , а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 347 200 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

У сукупності своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 27 - ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

У квітні 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення віднесеного до категорії тяжких, визначене ч.2 ст. 364 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваної є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого, визначено, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування; незаконного впливати на свідків, а також на представників потерпілої сторони Ужгородської міської ради, з метою спонукати їх відмовитися від звернення до правоохоронних органів, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти свідків до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, про що надали письмові заперечення. Просили відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, один з яких який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

У квітні 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних правопорушень.

Слідчим суддею встановлено, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 02.06.2020 року.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.9 Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: листом № 6298/106/7-2017 від 29.11.2017 року, повідомленням ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 10-7-0.161-16808/2-17 від 18.12.2017 року, Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 24.11.2017 року за № 16.3-02/118, Висновком експерта № 24/17 від 14.12.2017 року за результатами проведення судової земельно технічної та оціночно земельної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваної є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого, визначено, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування; незаконного впливати на свідків, а також на представників потерпілої сторони Ужгородської міської ради, з метою спонукати їх відмовитися від звернення до правоохоронних органів, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти свідків до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Однак, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про необхідність обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд констатує, що їх можливе настання не доведено слідчим та прокурором жодним доказом. Також прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявність ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 характеризується позитивно (Характеристика ТОВ «Наш Добробут» № 4 від 14.02.2020 року), разом з нею проживають син ОСОБА_8 , невістка ОСОБА_9 та онуки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (довідка про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 933/18-21 від 13.02.2020 року).

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Однак, слідчий суддя не може погодитися із твердженням слідчого та прокурора про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та вважає застосування до підозрюваної вказаного виду запобіжного заходу є необгрунтованим з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя констатує, що підозрюваним та його захисником не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

А тому, слідчим суддею приймається до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, один з яких який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

Однак, зважаючи на тривалість досудового розслідування у даному кримінальному проваджені, зважаючи на особу підозрюваної ОСОБА_5 та суспільну поведінку останньої, слідчий суддя констатує, що ані слідчим, ані прокурором не доведено належним чином про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
А тому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про застосування до ОСОБА_5 у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

В той же час, на переконання слідчого судді, наявні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що обумовлено необхідністю досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Беручи до уваги фактичні обставини справи, особу підозрюваної ОСОБА_5 , враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування; незаконного впливати на свідків, а також на представників потерпілої сторони Ужгородської міської ради, з метою спонукати їх відмовитися від звернення до правоохоронних органів, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти свідків до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні у будь який спосіб, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що буде достатнім стимулюючим фактором для забезпечення належної поведінки підозрюваної.

Керуючись ст.ст.132, 176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Івано-Франківськ, мешканки АДРЕСА_1 , начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю Ужгородської міської ради, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 - ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає в покладенні на підозрювану зобов`язання виконувати покладені на неї слідчим суддею обов`язки, а саме:

?повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суюю і суд про зміну свого місця проживання і роботи;

?прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений ним час.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків два місяці, а такою закінчення є 01 червня 2020 року.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження - старшого старшого слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1