ЄУН № 337/362/20
Провадження № 1-кп/337/191/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Певек Чагунського району Магаданської області РФ, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, працевлаштованого не офіційно, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 грудня 2019 року приблизно в 16:45 годині ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо» по пр. Інжерена Преображенського, 13 у м. Запоріжжя, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяв з полиці лікер «Бєйліс», об`ємом 0,5 л., вартістю 403,33 гривні, який належить ТОВ «Сільпо-Фуд», та намагався таємно винести його з магазину, але свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем біля виходу з магазину.
Будучи допитаним в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування, відмовився. Щодо мотивів вчинення злочину посилався на тяжке матеріальне становище.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою прокурора, обвинуваченого та захисника судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно доведеності вини ОСОБА_4 та кваліфікації його дій, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; дані, які характеризують обвинуваченого: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку в КУ «ОКПЛ» чи КУ «ОКНД» не перебуває, не одружений, працевлаштований не офіційно. Обставина, яка пом`якшує покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, встановлено не було. При цьому, ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення до суду не надано інформації, про набрання законної сили іншими вироками у відношенні ОСОБА_4 , у зв`язку з чим таке питання слід вирішити в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин справи, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання; відсутності значної шкоди суспільним інтересам, завданої кримінальним правопорушенням, одиничним епізодом злочинної діяльності, вартості викраденого майна, яка при цьому повернуть потерпілому, а також вчинення злочину у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, суд погоджується із висловленою прокурором позицією і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні до ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією інкримінованої статті, та, оскільки обвинувачений не несе високої суспільної небезпеки, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, але встановивши середню тривалість іспитового строку, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Також, окрім передбачених ч.1 ст. 76 КК України обов`язків, суд вважає за доцільне додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню:

лікер «Бєйліс», об`ємом 0,5 л., переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого, повернути власнику ТОВ «Сільпо-Фуд».

DVD диск із відеозаписом з камер відео-спостереження магазину ТОВ «Сільпо-Фуд» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений в Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: / ОСОБА_1