КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2019 року,
за участі: захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 05 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 00000034, та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд вищевказаної скарги в суді першої інстанції.
Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, захисник зазначає, що останні зміни визначені в «Прикінцевих положеннях» Закону № 2147-VIII, не узгоджуються з положеннями ст. 5 КПК України, які визначають обов`язковість застосування тільки процесуального закону чинного на момент початку виконання дії або прийняття рішення, і не передбачають винятків з цього правила. Крім того, їх не можна вважати частиною КПК України, а тому необхідно прийняти до уваги, що хоча зазначений закон і стосується кримінального провадження, проте він суперечить нормам КПК і не може бути застосований.
У зв`язку з чим, застосування пункту 4 параграфу 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII обмежує доступ до правосуддя.

За таких обставин, враховуючи, що повідомлення про підозру пред`явлено ОСОБА_6 05 березня 2019 року, в даному випадку захисник вважає можливим застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Щодо строку на апеляційне оскарження. То автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення було постановлено за його відсутності, а копію прийнятого рішення він отримав 03 червня 2019 року.

Прокурор та підозрюваний у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані, клопотань про відкладення судового засідання від них та захисника не надходило, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності прокурора та підозрюваного, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів провадження, 06 травня 2019 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України від 05 березня 2019 року, у кримінальному провадженні № 00000034, та зобов`язати вчинити певні дії.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за згаданою скаргою захисника.
Відмовляючи у відкритті провадження слідчий суддя зазначив, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні внесені 12 січня 2018 року, а тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 не застосовуються.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, зважаючи на наступне.

Зокрема, згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Згідно з п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
З огляду на те, що відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 00000034 внесені до 16 березня 2018 року, а ОСОБА_6 лише 05 березня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 у даному випадку застосовуватися не можуть.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 05 березня 2019 року, у кримінальному провадженні № 00000034.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 05 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 00000034, та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/589/2020 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1