Єдиний унікальний номер 205/764/20
Провадження № 1-кп/205/743/20
У Х В А Л А
17 червня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0003987 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року провадження по справі було відновлено, у зв`язку із розшуком обвинуваченого ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки останнього ухвалою суду від 30.03.2020 року було оголошено у розшук.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти застосування зазначеного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що його підзахисний ОСОБА_3 не має наміру ухилятися від суду, проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю родиною, неофіційно працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим вважає, що ризик переховування ОСОБА_3 від суду недоведений.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника та просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив, що він наразі працює на будівництві, проживає разом з матір`ю та зрозумів, що переховуватися від суду не варто. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що будучи повідомленим про день та час судового розгляду, не з`являвся у судові засідання, оскільки злякався, що його буде ув`язнено під варту, чого він категорично не бажає.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день та час його проведення. Надала суду письмову заяву, в якій просила врахувати відсутність її претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , який являється її сином та проживає разом з нею, а також те, що останній відшкодував їй заподіяну шкоду.

Суд, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання доцільності застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю кримінального провадження на розгляді суду. Зазначене відповідає позиції ЄСПЛ, яку було неодноразово висловлено у різних рішеннях (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), відповідно до якої «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Таким чином, суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо ОСОБА_3 обвинувачень, в тому числі у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, є достатні підстави вважати, що існує ризик переховування від суду.

Крім того судом приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово не прибував в судові засідання без поважних причин, у зв`язку з чим був оголошений у розшук ухвалою суду від 30.03.2020 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 08 жовтня 2019 року Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_3 направлений до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.309 КК України та 06.12.2019 року Чечелівським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 не одружений, неповнолітніх дітей, в свідоцтві про народження яких обвинувачений вказаний батьком, не має, офіційно не працює, раніше судимий за умисний злочин.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 достеменно знав про наявність кримінального провадження на розгляді в суді, будучи повідомленим про судове засідання, призначене на 30.03.2020 року, в судове засідання не з`явився та про поважність причин неявки суд не повідомив.

Із пояснень самого ОСОБА_3 вбачається, що його неявки в судові засідання не були обумовлені поважними причинами, а пов`язані лише його небажанням нести кримінальну відповідальність, що вказує на доведеність ризику його подальшого переховування від суду.

Вищезазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, а тому суд приходить до висновку щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику.

Крім того, інші запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, виходячи з положень КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри та зазначеного ризику, а також, те що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, суд, у відповідності до ч. 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає доцільним визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060,00 гривень, у разі внесення якої, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24-00 години 14 серпня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави у тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень, 00 копійок, уразі внесення якої вважати його таким, що йому обраний запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за першим викликом;
2) не відлучатися за межі міста Дніпра без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Виконання даної ухвали покласти на Новокодацьке ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу "Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)".

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1