Справа № 296/4927/20
Вирок
Іменем України

25 червня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001798 від 18.04.2020р відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.02.2009 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 296 КК України, звільнений згідно Закону України «Про амністію», 21.09.2011 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 194, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 3 роки, 12.03.2012 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік шість місяців, 18.07.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений по відбуттю покарання 6.04.2020р.,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

17.04.2020 року приблизно о 10 годині 18 хвилин ОСОБА_4 перебував у приміщенні супермаркету «Вопак-3401» ТзОВ «ГІППО», що розташований за адресою:

м. Житомир, вул. Київська, 87. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке належить ТзОВ «ГІППО».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, керуючись корисливим мотивом, підійшов до відділу м`ясної продукції, звідки з прилавку повторно викрав ковбасу с/к «Салямі Італійська» в/г Глобіно в кількості 3 шт., загальною вагою 0,889 кг, код 106581, вартістю 266 гривні 72 копійки, які заховав під одяг.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив, не розплатившись за вказаний товар, після чого розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, чим завдав ТзОВ «ГІППО» матеріальної шкоди на загальну суму 266 гривень 72 копійки.

Крім цього, 18.04.2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного житла.

У цей же день, час, місці та за вказаних обставин, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи законних правових підстав на проникнення до даного приміщення, ОСОБА_4 підійшов до вікна квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, в порушення ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла особи, поштовхом рук розбив скло вікна та незаконно проник до вказаної квартири, яка належить ОСОБА_6 , у такий спосіб.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно проник до житла ОСОБА_6 .

Крім цього, 20.04.2020 року приблизно о 14 годині 22 хвилини, ОСОБА_4 перебував у приміщенні супермаркету «Вопак-3401» ТзОВ «ГІППО», що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 87. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке належить ТзОВ «ГІППО».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, керуючись корисливим мотивом, підійшов до відділу алкогольних напоїв, звідки з прилавку повторно таємно викрав вино «Кіндзмараулі» червоне напівсолодке ємністю 0,75 л Картулі Вазі, в кількості 1 шт., код 206371, вартістю 227 гривень 50 копійок, яке заховав під одяг.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив, не розплатившись за вказаний товар, після чого розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, чим завдав ТзОВ «ГІППО» матеріальної шкоди на загальну суму 227 гривень 50 копійок.

Крім того, 24.04.2020 року приблизно о 07 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , перебував у приміщенні магазину «Полісся Продукт» за адресою: майдан Привокзальний, 5 у м. Житомирі. У цей день, час, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, належного ТОВ ТК «Полісся Продукт».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 підійшов до холодильника з алкогольними напоями та, усвідомлюючи що його дії вчиняються у присутності інших осіб, відкрито викрав з холодильника напій слабоалкогольний торгівельної марки «Оболонь» «Ром-Кола» ємністю 0,33 л, в кількості 4 шт., вартістю 18 гривень 33 копійки за одиницю товару, а всього товарів на загальну суму 73 гривні 32 копійки.

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , повторно відкрито викрав вищевказане майно ТОВ ТК «Полісся Продукт», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 73 гривні 32 копійки.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Сторонами провадження досягнуто угоди про визнання винуватості. Суду надано скріплену підписами угоду про визнання винуватості від 09 червня 2020 року, укладену у м. Житомирі між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , та письмові згоди потерпілого ОСОБА_6 , представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

При цьому сторонами угоди засвідчено, що жодні обмеження для застосування такого виду покарання та у вказаному порядку відсутні.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України, що згідно ст.12 КК України є злочинами невеликої, середньої тяжкості та тяжким злочином.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З письмових згод ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 08.06.2020р на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні вбачається надання останніми згоди прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001798 від 18.04.2020р з обвинуваченою ОСОБА_4 .

В судове засідання 25.06.2020р. потерпілі, представники не з`явились, направили заяви з клопотаннями проводити розгляд провадження про затвердження угоди за їх відсутності.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ст.470, ч.6 ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердив безпосередньо в судовому засіданні, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Речові докази 3 (три) диски, залишити при матеріалах кримінального провадження; виявлені та вилучені у ОСОБА_4 дві порожні пляшки «Ром-Кола», 0,33 л, передані на зберігання до кімнати речових доказів Житомирського ВП, - знищити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2020 року, залишити попередній.

Арешт на майно не накладався. Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні. Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394,474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.06.2020р., укладену між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Речові докази 3 (три) диски, залишити при матеріалах кримінального провадження; виявлені та вилучені у ОСОБА_4 дві порожні пляшки «Ром-Кола», 0,33 л, передані на зберігання до кімнати речових доказів Житомирського ВП, - знищити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2020 року, залишити попередній тримання під вартою, продовживши строк дії на 60 діб до 23.08.2020р. включно. Строк покарання рахувати з дня затримання, тобто з 27.04.2020р.

Арешт на майно не накладався. Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілому та представникам потерпілого.

Головуючий суддя ОСОБА_1