Справа № 297/508/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи права та законні інтереси, якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах особи права та законні інтереси, якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 , про скасування запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 07.03.2019 року,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах особи права та законні інтереси, якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, про скасування запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 07.03.2019 року відносно ОСОБА_5 та повернення заставодавцю ОСОБА_6 заставу в розмірі 115260 гривень.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження: № 0000162, в рамках якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , оголошено та вручено підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

07.10.2019 року ухвалою Закарпатського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу та скасовано підозру оголошену та вручену ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000162, одночасно суд апеляційної інстанції відмовив у вимозі про скасування запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_5 ..

Так, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 07.03.2019 року у справі за №297/508/19, в рамках кримінального провадження № 0000162 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень.

08.03.2019 року дружиною ОСОБА_5 - ОСОБА_6 внесено заставу у вказаному розмірі та на підставі цього, 11.03.2019 року ОСОБА_5 було звільнено з-під варти.

Враховуючи той факт, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 скасовано ухвалою Закарпатського апеляційного суду, заявник вважає, що подальше застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 порушують конституційні його права та заставодавця ОСОБА_6 .. Оскільки аналізуючи положення ст.ст. 177, 182, 194 КПК України можна дійти до висновку, що будь-який запобіжний захід, в тому числі застава, може бути застосований виключно до особи котра має процесуальний статус підозрюваного.

Отже, запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 підлягає негайному скасуванню із поверненням суми застави заставодавцю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання з підстав зазначених у ньому.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 до початку судового засідання подав через канцелярію суду заперечення щодо клопотання, які підтримав в судовому засіданні. Так, прокурор зазначив, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , обраний ухвалою слідчого судді від 07.03.2019 року у виді застави залишено в силі ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.10.2019 року, а загальними правилами КПК України не передбачено перегляд рішень судів апеляційної інстанції судами першої інстанції. Крім того, зазначив, що ст. 203 КПК України передбачено умови припинення дії запобіжних заходів. У даному випадку, немає жодної підстави, визначеної вимогами КПК України, для припинення запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ..

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 07.03.2019 року у справі за №297/508/19, в рамках кримінального провадження № 0000162 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень (а.с. 11-14).

Згідно копії квитанції № 39552771 від 08.03.2019 року ОСОБА_7 сплатила заставу в розмірі 115 260 гривень за ОСОБА_5 , визначеному ухвалою слідчого судді від 07.03.2019 року (а.с. 15).

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.10.2019 року скасовано раніше повідомлену підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000162 від 07.03.2019 року, у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України (а.с. 6-10).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, утримання коштів застави у відсутність законної підстави для цього (скасування повідомлення про оголошення підозри), порушує право власності заставодавця, внаслідок чого він позбавлений змоги реалізувати свої право на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Крім того, згідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно аналізу положень ст.ст. 177, 182, 194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише до підозрюваного або обвинуваченого.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 немає статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, отже є особою, до якої не може бути застосовано будь-який вид запобіжних заходів, тому приходжу до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 9, 177, ч. 11 ст. 182, ст.ст. 202, 203, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах особи права та законні інтереси, якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 , про скасування запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 07.03.2019 року задовольнити.

Припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 07.03.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після набрання ухвалою законної сили заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1