ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/62/19 Справа № 704/1012/17 Категорія: ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст.357 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Тальне, Черкаської області, українця, громадянина

України, не одруженого, студента Тальянківського агротехнічного

коледжу Уманського НУС, стан здоров`я задовільний, на

утриманні осіб не має, раніше не судимого, зареєстрованого в с.

Легедзине, Тальнівського району Черкаської області, фактично

проживає по

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст.357 КК України та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнено ОСОБА_9 відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-VIII від відбуття призначеного йому покарання, -

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 05 березня 2017 року близько 10.00 год., будучи неповнолітнім, знаходячись сам у автомобілі "Ford Transit", реєстраційний номер НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_10 , що був припаркований на вул.Соборній в м. Тальне Черкаської області в районі біля магазину "Шедевр", що під номером 27, незаконно, протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, із сумки ОСОБА_10 , що знаходилася у салоні вищевказаного автомобіля, викрав кредитну пластикову картку ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 , належну громадянці ОСОБА_11 на підставі відповідного договору між останньою і ПАТ КБ "Приватбанком", та якою володів і користувався ОСОБА_10 , а також викрав інформацію про код до кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , з якої 05.03.2017 року близько 15.00 год. незаконно заволодів грошима в сумі 4000 гривень, що належать ОСОБА_11 чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 4000,00 грн..

Він же, 05 березня 2017 року близько 10.00 год., будучи неповнолітнім, знаходячись сам у автомобілі "Ford Transit", реєстраційний номер НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_10 , що був припаркований на вул. Соборній в м. Тальне Черкаської області в районі біля магазину "Шедевр", що під номером 27, незаконно, протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, із сумки ОСОБА_10 , що знаходилася у салоні вищевказаного автомобіля, викрав кредитну пластикову картку ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 , належну громадянці ОСОБА_11 на підставі відповідного договору між останньою і ПАТ КБ «Приватбанком», та якою володів і користувався ОСОБА_10 , а також викрав інформацію про код до кредитної картки ПАТ КБ "Приватбанку" № НОМЕР_2 , з якої 05.03.2017 року близько 15-00 год. незаконно заволодів грошима в сумі 4000,00 гривень, що належать ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 4000,00 грн..

Не погоджуючись з вироком місцевого суду від 12 грудня 2017 року, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив вищевказаний вирок змінити в частині призначення покарання, призначивши покарання у вигляді штрафу: за ч.1 ст. 185 КК України - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.3 ст.357 КК України - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Звільнити ОСОБА_9 відповідно до п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбуття призначеного йому покарання. У решті вирок просив залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом з порушенням норм матеріального права неповнолітньому, на час скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі. Однак, нормою ст. 98 КК України не передбачено застосування до неповнолітніх покарання у виді обмеження волі. Категоричну заборону містить і ч.3 ст.61 КК України. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення не містить посилання на ст.104 КК України при звільненні неповнолітнього обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити із зазначених у ній підстав, думку захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а рішення місцевого суду до зміни з наступних підстав.

Висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України, а тому колегія суддів апеляційного суду позбавлена права перевіряти фактичні обставини провадження, що до речі ніким і не оскаржуються.

Крім того, висновок місцевого суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду в апеляційному порядку не заперечується, а тому, відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань:

1) штраф;

2) громадські роботи;

3) виправні роботи;

4) арешт;

5) позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч.2 ст.98 КК України до неповнолітніх можуть бути застосовані додаткові покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Тобто, ст. 98 Загальної частини Кримінального кодексу України призначення неповнолітнім покарання у виді обмеження волі не передбачено. Категоричну заборону застосування обмеження волі до неповнолітніх містить й ч. 3 ст. 61 КК України.

При цьому, судом з порушенням норм матеріального права неповнолітньому на час скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_9 призначено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви його ухвалення.

Вказаних вимог при ухваленні оскаржуваного рішення суд не дотримався.

Вичерпний перелік покарань, які можуть бути застосовані судом до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватись принципу законності. Пунктом 11 вказаної постанови передбачено, що перелік видів покарань, визначених у ст. 98 КК України, є вичерпним, інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть, якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.

За таких обставин, вирок місцевого суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 підлягає до зміни, а апеляційна скарга заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 до задоволення.

Колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді штрафу: за ч. 1 ст. 185 КК України - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 3 ст. 357 КК України - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звільнити ОСОБА_9 відповідно до п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбуття призначеного йому покарання.

У решті вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 12.12.2017 стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п.2 ч.1 ст.407, 408, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Тальнівського районного суду від 12.12.2017 стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України змінити в частині призначення покарання, призначивши покарання у вигляді штрафу: за ч. 1 ст. 185 КК України - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 3 ст. 357 КК України - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звільнити ОСОБА_9 відповідно до п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбуття призначеного йому покарання.

У решті вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 12.12.2017 стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий :

Судді :