Примірник № _
Справа № п 1-кс/317/183/2020
УХВАЛА

м. Запоріжжя 13 квітня 2020 р.

Слідчій суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , представника Запорізької місцевої прокуратури № 2 прокурора ОСОБА_5 , представника Запорізького РВП ГУНП в Запорізькій області слідчого відділу ОСОБА_6

розглянувши скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26.02.2020 року

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо закриття кримінального провадження.

Скарга мотивована тим, що 26 лютого 2020 року постановою слідчого СВ Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за згодою тимчасово виконуючого обов`язки начальника СВ Запорізького відділення поліції ОСОБА_8 було закрито кримінальне провадження №0001222 від 23.09.2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом заподіяння невстановленою особою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень.

Про закриття кримінального провадження потерпілий ОСОБА_3 і його представник дізналися випадково 31.03.2020 року, тобто через місяць і п`ять днів після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження та після отримання простим листом постанови слідчого від 26.02.2020 року. Потерпілий і його представник отримавши зазначену постанову за допомогою технічних засобів - цифрового фотоапарата ознайомилися з усіма матеріалами закритої кримінальної провадження в підшитому і пронумерованому вигляді.

Ознайомившись зі змістом постанови від 26.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001222 від 23.09.2018 року та матеріалами, що містяться в вищевказаному кримінальному провадженні, потерпілий ОСОБА_3 його представник вважають, що досудове розслідування по даному провадженню було проведено не повно, не об`єктивно та упереджено з боку слідчих СВ Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

На переконання скаржника, при проведенні досудового розслідування по провадженню були навмисне порушені процесуальні права потерпілого ОСОБА_3 і його представника, а висновок слідчого в постанові від 26.02.2020 року про закриття кримінального провадження №0001222 від 23.09.2018 року про те, що в даному кримінальному провадженні закінчився допустимий термін досудового розслідування, який закінчився на думку слідчого ОСОБА_7 27.09.2019 року, а тому досудове розслідування підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, є необґрунтованим і незаконним.

ОСОБА_3 вважає, що постанова від 26.02.2020 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Повнота і однобічність проведеного у кримінальному провадженні досудового розслідування виражається в наступному.

1. Аналіз матеріалів провадження дозволяє стороні захисту стверджувати про те, що досудове розслідування проводилося по нескладному і не об`ємному провадженню і в явно нерозумні терміни, а саме з 23.09.2018 року по 26.02.2020 року, тобто протягом 18 місяців і 3 днів, тобто з порушенням вимог ст. 28 КПК України. Для проведення розслідування з даного провадження постановою керівника органу досудового розслідування була створена група слідчих, склад якої неодноразово змінювався. Змінювалися і слідчі і старші слідчої групи.

За 18 місяців і 3 дні, робота слідчих і прокурорів з провадження проводилася протягом не більше 6 днів, а саме в ці дні проведені наступні слідчі і процесуальні дії по провадженню: 1. 24.09.2018 року допит потерпілого ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_9 (а.с. 9-10; 14-15); 2. 18.12.2018 року - винесено клопотання про призначення судово-медичної експертизи по потерпілому ОСОБА_3 (а.с. 18-19); 3. 20.02.2019 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадженню №0001221 від 23.09.2018 року за звинуваченням ОСОБА_3 і ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України в кількості 45 документів, в т.ч. протоколи всіх слідчих і процесуальних дій проведених з провадження (а.с. 23-26); 4. 10.03.2019 року доручення слідчого ОСОБА_11 оперативному підрозділу Запорізького районного відділення поліції про встановлення можливих свідків конфлікту і бійки між ОСОБА_12 і ОСОБА_3 22.09.2018 року (на момент дачі доручення всі свідки були встановлені і допитані, про що в матеріалах провадження були відповідні протоколи); 5. 20.03.2019 року слідчим ОСОБА_11 винесено клопотання про проведення додаткової СМЕ щодо нібито механізму заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 і ОСОБА_12 (а.с. 153-156).

На думку сторони захисту фактично метою призначення додаткової СМЕ було затягнути проведення досудового розслідування.

6. У матеріалах провадження (а.с. 175) є письмові вказівки по провадженню №52-8-19 від 24.01.2019 року дані прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 в порядку ст.36 КПК України. Термін виконання вказівок до 15.02.2019 року з інформуванням прокуратури.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що всі факти і обставини, які були перераховані в даних вказівках, на момент дачі вказівок вже були виконані в повному обсязі. На думку сторони захисту, вказівки прокурором давалися за домовленістю зі слідчими, щоб виправдати тяганину при розслідуванні. Звертаємо увагу слідчого судді, що в матеріалах провадження відсутня інформація про виконання письмових вказівок з провадження. Відсутній документ, що підтверджує реакцію прокурора на невиконання його обов`язкових вказівок.

7. На а.с. 216 є постанова від 20.12.2018 року в.о. керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_13 про зміну групи процесуальних керівників, прокурорів і призначення старшим групи прокурорів, прокурора ОСОБА_10 .

На переконання скаржника, що в матеріалах провадження відсутній документ - постанова, протокол ознайомлення потерпілого зі складом як групи призначених прокурорів, і про зміни в групах слідчих і прокурорів, відсутні і процесуальні документи про роз`яснення потерпілому його права на відведення кожному з членів групи слідчих і прокурорів, що є порушенням процесуальних прав потерпілого на захист його інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор може призначати групу прокурорів, в разі необхідності. Така необхідність повинна обґрунтовуватися і доводитися. У постанові від 20.12.2018 року така необхідність не вказана і є необґрунтованою.

Заміна прокурора або групи прокурорів не може проводиться формально, такі випадки повинні бути винятковими і можливі тільки за виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.37 КПК України (відведення, важка хвороба або інша поважна причина).

8. На а.с. 218 в матеріалах провадження є вказівки Запорізької місцевої прокуратури №2 у кримінальній провадженню від 28.05.2019 року, які в порядку ст.36 КПК України дав прокурор ОСОБА_14 . У них зазначено термін виконання вказівок прокурора до 07.06.2019 року з інформуванням про їх виконанні органів прокуратури.

Дані вказівки є формальними і неконкретними. Вказівки не засновані на матеріалах провадження. Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що майже всі факти і обставини, перелічені в вказівках, на момент дачі вказівок були виконані, крім проведення за участю свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , впізнання ОСОБА_3 і ОСОБА_12 . Звертаємо увагу слідчого судді на те, що в матеріалах провадження відсутній документ - підтверджує інформування прокуратури про виконання обов`язкових вказівок по кримінальній провадженню.Відсутній і документ реагування на невиконання вказівок з боку прокуратури. Дані вказівки прокурора не виконані в повному обсязі.

9. На а.с. 234-235, в матеріалах провадження є вказівки Запорізької місцевої прокуратури №2, дані в порядку ст.36 КПК України прокурором ОСОБА_17 .

У них по суті дані вказівки про виконання тих слідчих і процесуальних дій, які не були виконані слідчими в порядку виконання вказівок даних прокурорами ОСОБА_10 від 24.01.2019 року та ОСОБА_14 від 28.05.2019 року. У вказівках встановлений термін виконання вказівок до 12.07.2019 року і міститься вимога про письмовому інформуванні прокурора про виконання вказівок, а також міститься попередження слідчого про адміністративну відповідальність за ст. 184-4 КпАП України за невиконання посадовою особою законних вимог прокурора. В матеріалах провадження відсутній документ, що підтверджує інформування прокуратури про виконання обов`язкових вказівок по провадженню. Відсутня і документ, що підтверджує реагування прокуратури на невиконання її законних вимог, хоча дані вказівки не виконані в повному обсязі.

10. На а.с. 257 в матеріалах провадження є вказівки Запорізької місцевої прокуратури №2 від 24.10.2019 року. Вказівки підписані прокурором ОСОБА_18 них зазначено термін виконання вказівок і інформування прокуратури про їх виконання. Дані вказівки в повному обсязі повторюють вказівки дані раніше прокурорами ОСОБА_10 , ОСОБА_14 і ОСОБА_17 . Вказівки слідчими не було виконано. Інформація про їх виконання в прокуратуру і заходи реагування до слідчого відсутні.

Скаржник звертає увагу слідчого судді на те, що в матеріалах провадження відсутня постанова керівника органу прокуратури про призначення прокурора ОСОБА_19 здійснювати повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні (ч.1 ст.36 КПК). З цього вбачається, що прокурор ОСОБА_20 не мала повноважень на участь в даному виробництві. Її письмові вказівки в порядку ст.36 є незаконними. Ніяких процесуальних рішень по даному провадженню прокурор ОСОБА_20 не мала права приймати.

11. На а.с. 258 в матеріалах провадження є супровідний лист №5015 / 44 / - / 6-2019 від 06.10.2019 року за підписом т.в.о. начальника СО Запорізького районного відділення поліції ОСОБА_21 про направлення на адресу заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_22 матеріалів кримінальної провадження №0001222 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України з проектом повідомлення про підозру ОСОБА_12 . Як додаток у листі зазначено: кримінальне провадження №0001222 і проект повідомлення про підозру ОСОБА_12 .

На супровідному листі є резолюція посадової особи органу прокуратури такого змісту: « ОСОБА_5 для вивчення і прийняття процесуального рішення ». Вказана дата 21.10.2019 р

В матеріалах провадження відсутній будь-який процесуальний документ, в т.ч. доручення прокурора ОСОБА_23 слідчому ОСОБА_7 про пред`явлення повідомлення про підозру ОСОБА_12 .

Крім того, прокурор ОСОБА_5 не була призначена в групу прокурорів, що здійснює процесуальне керівництво по даному провадженню, а отже не могла вивчати матеріали провадження, приймати по ньому будь-які процесуальні рішення, в т.ч. давати по ньому письмові вказівки слідчому в порядку п.п. 2,3 і 4 ч.1 ст.36 КПК України.

У матеріалах провадження відсутні будь-які письмові вказівки інших прокурорів, які входили в групу прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у даному провадженню, в т.ч. на пред`явлення підозри ОСОБА_12 .

12. На а.с. 258-259 в матеріалах провадження є повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 КК України ОСОБА_12 .

Процесуальний документ винесено і підписано слідчим СВ Запорізького відділення поліції ОСОБА_7 .На повідомленні про підозру вказано тільки місяць і рік його винесення, але відсутня дата прийняття слідчим процесуального рішення. У графі «Погоджено» прокурор Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області відсутня ОСОБА_24 і підпис процесуального керівника, прокурора. У графі «Підозрюваний» є підпис, схожа на підпис ОСОБА_12 , але відсутні відомості про час і дату пред`явлення повідомлення про підозру. Звертаємо увагу слідчого судді на те, що в матеріалах провадження відсутній протокол допиту ОСОБА_12 в якості підозрюваного або інший документ про його відмову давати показання в якості підозрюваного. Аналіз вищевказаної інформації дає підстави стороні захисту вважати, що в ході досудового розслідування повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ст.125 КК України ОСОБА_12 з невідомих нам причин не пред`являлося, а досудове розслідування по провадженню весь період розслідування здійснювалося за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 невстановленою слідством особою (хоча це особа ОСОБА_12 ) було відомо з процесуальних документів з 24.09.2018 року. Факту участі в бійці з ОСОБА_3 не заперечив і сам ОСОБА_12 .

13. На а.с. 261-262 є вказівки №9685/02/6-200 від 11.10.2019 року СУ ГУНП в області, в порядку п. 3 ч. 2 ст. 39 КПК України. Вказівки підписані т.в.о. начальника слідчого управління ОСОБА_25 . У вказівках зазначено термін їх виконання та інформування СУ ГУНП в Запорізькій області до 31 жовтня 2019 року.

Зміст вказівок повторює суть вказівок даних раніше прокурорами Запорізької місцевої прокуратури №2, що вказує на те, що матеріали провадження практично не вивчалися, а вказівки давалися формально і мали на меті приховати відверту тяганину слідчих при проведенні досудового розслідування по провадженню. Аналіз матеріалів провадження показує, що жоден пункт цих вказівок слідчими до 26.02.2020 року, тобто за п`ять з половиною місяців не виконано. У матеріалах провадження відсутній документ про інформування СУ ГУНП в області про виконання вказівок і підтверджує заходів реагування до слідчих.

14. На а.с. 284-285 є доручення слідчого ОСОБА_26 т.в.о. начальника Запорізького районного відділення поліції про виконання слідчих (розшукових) дій, в порядку ст.40 КПК України. У ньому є вимога виконані матеріали доручення направити слідчому до 13.11.2019 року. Аналіз змісту доручення свідчить про те, що воно формально винесено, з надуманих мотивів і мало одну мету - приховати навмисну бездіяльність слідчого і в такий спосіб затягнути проведення розслідування з провадження. Саме з цією метою в дорученні перераховані всі ті слідчі і процесуальні дії, які були давно виконані і матеріали про їх виконання є у провадженні. А саме були встановлені з питань зазначеним в дорученні свідки: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_27 . До 26.02.2020 року тобто за п`ять з половиною місяців слідчі не зажадали відповідь на дане доручення. Доручення так і не було виконано.

15. На а.с. 267 матеріалів провадження є постанова від 11.01.2020 року про створення слідчої групи для проведення досудового розслідування по провадженню в складі: слідчого - ОСОБА_7 (старший групи) і слідчого ОСОБА_28 . З постанови від 11.01.2020 року випливає, що в даному кримінальному провадженні необхідно виконати великий обсяг слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

Скаржник звертає увагу на те, що:

1. У постанові про створення слідчої групи не вказано який великий обсяг слідчих дій по провадженню необхідно виконати групі слідчих, хоча довести і продемонструвати ці обставини у провадженні за змістом закону було обов`язком сторони обвинувачення;

2. В порушення вимог п.п.1,3 і 4 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий ОСОБА_3 і його представник слідчими не були обізнані з цією постановою, про що свідчить відсутність їх розпису на оригіналі постанови і відсутність в матеріалах провадження окремого процесуального документа - протоколу про ознайомлення з постановою від 11.01.2020 року, чим були істотно порушені процесуальні права потерпілого ОСОБА_3 в т.ч. на відведення слідчих і створені перешкоди його представнику з надання потерпілому правову допомогу в кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідча група у складі слідчих ОСОБА_7 і ОСОБА_28 в період з 11.01.2020 року по 26.02.2020 року не працювала. За два з половиною місяці слідчими не було виконано жодної слідчої та процесуальної дії.

26.02.2020 року слідчий ОСОБА_7 виніс постанову про закриття кримінального провадження. Постанова від 26.02.2020 року про закриття кримінального провадження №0001222 від 23.09.2018 року є не мотивованою і надуманим. Замість аналізу фактів і обставин, які б давали підстави слідчому прийняти обґрунтоване і законне рішення про закриття кримінального провадження, в ньому вказані загальні фрази: «Після проведеного всього комплексу дій, спрямованих на встановлення обставин зазначеної події та осіб причетних до скоєння даного правопорушення», необхідного результату досягнуто не було. У кримінальному провадженні достатніх підстав для повідомлення осіб (особи) про підозру не встановлено ».

«Після належної оцінки показань і сукупності зібраних у справі доказів, які є вичерпними і допустимими, наслідок приходить до висновку, що досудове розслідування повинно бути закінчено, в силу наявності обставин, які виключають кримінальне провадження з огляду на таке». Згідно зі ст.284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які відносяться до цього провадження, в їх сукупності.

Слідчий мотивує своє рішення тим, що відповідно до ч.10 ст.284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний закрити кримінальне провадження в разі, якщо термін досудового розслідування, вказаний в ст.219 КПК України закінчився і жодній з осіб не буде повідомлено про підозру. Згідно п.2 ч.1 ст.219 КПК України термін досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особи про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості і вісімнадцять місяців при вчиненні тяжких злочинів.

Тому, слідчий вважає, що за вказаним провадженням за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України вже закінчився термін досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий, прокурор зобов`язані закрити дане кримінальне провадження відповідно до ст.219 КПК України, тому що термін досудового слідства закінчився 27.09.2019 року і нікому з осіб не повідомлено про підозру.

Сторона захисту не згодна з позицією слідчого і вважає, що дана постанова слідчого є необґрунтованою та не законною.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі з мотивів викладених в скарзі.

Слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_5 заперечували проти задоволення скарги, вважали її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

26 лютого 2020 року постановою слідчого СВ Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 без фактичної згоди тимчасово виконуючого обов`язки начальника СВ Запорізького відділення поліції ОСОБА_8 було закрито кримінальне провадження №0001222 від 23.09.2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом заподіяння невстановленою особою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Виключний перелік обставин для закриття кримінального провадження передбачено статтею 284 КПК України.

Згідно ст. 12 КК України ч.1 ст. 125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців у кримінальних провадженнях щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості.

Проаналізувавши доводи сторони потерпілого, доводи прокурора та слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було встановлено особу, яка причетна до скоєння правопорушення, проведено всі не обхідні слідчі дії, в тому числі проведено експертизи. Факт нанесення тілесних ушкоджень не заперечує прокурор та слідчий. Але слідчий всупереч зібраний доказам не зробив жодного висновку, щодо причетності будь-яких осіб до спричинення тілесних ушкоджень, хоча коло осіб, що були присутні на місці події обмежене. Тому слідчий суддя не може погодитися з думкою слідчого, що не встановлена особа, якій можливо оголосити про підозру.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Як наслідок, якщо захисником буде встановлено, що обвинувальний акт складений, затверджений та направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, у сторони захисту виникає право на звернення у підготовчому судовому засіданні з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З урахуванням судової практики та за сукупності таких обставин як, інформація про кримінальне правопорушення, що була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань; кримінальне правопорушення не є тяжким чи особливо тяжким проти життя та здоров`я особи; особа жодна взагалі не була повідомлена про підозру та закінчився строк досудового розслідування встановлений статтею 219 КПК України, не можливо закривати кримінальне провадження з таких підстав, як визначив слідчий.

Вказаною нормою передбачено, що якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи закінчився

Слідчий, зробивши висновок, що сплив строк за ст.219 КПК України, фактично самоусунувся від подальшого розслідування та позбавив потерпілого можливості на захист своїх прав в кримінальному судочинстві.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування зостановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого СВ Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 26.02.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0001222 від 23.09.2018 р. є невмотивованою, та такою що підлягає скасуванню.

В постанові слідчий фактично обмежився викладенням норм та змісту статей КПК, не зробивши ретельного та детального опису та оцінювання доказів, що були зібрані, та не аргументував чим саме він керувався, приходячи до певних висновків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 219, 284, 303, 305, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову слідчого СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001222 від 23.09.2018 за ознаками ч.1 ст.125 КК України про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 організувати проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до вимог ст.309 КПК України. Повний текст ухвали буде виготовлено 15.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1