Справа №573/2376/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/34/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 571/2376/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21.12.2019, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сум, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки слідчим суддею не враховано тяжкість вчиненого злочину, наявність заявлених ризиків та неможливість їм запобігання шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

21.12.2019 до Білопільського районного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Конотопської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, яке обгрунтував тим, що 20.12.2019 близько 09:40 на 58 км автодороги R-44 «Суми-Путивль-Глухів» ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 100» р. н. НОМЕР_1 зі швидкістю близько 100 км/год у напрямку м. Сум, під час здійснення обгону автомобіля «Jeep Grand Cherokee» р. н. НОМЕР_2 , виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Lanos» р. н. НОМЕР_3 , який втратив керування та виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем «Jeep Grand Cherokee». У результаті ДТП водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_13 і пасажир цього автомобіля ОСОБА_14 померли на місці події.

20.12.2019 до ЄРДР за № 0000647 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК, цього ж дня ОСОБА_10 затриманий і йому вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину та незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21.12.2019 відносно ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що повідомлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою та існує частина зазначених у клопотанні слідчого ризиків, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання не доведено.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково клопотання слідчого і ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшла висновку, що повідомлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою та існує ризик незаконного впливу на свідків, у той час як недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання цьому ризику прокурором не доведено.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178 і ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами огляду місця ДТП, допиту свідків і підозрюваного, а будь-які докази, які б викликали розумні сумніви в обґрунтованості цієї підозри, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно свідчить те, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років, оскільки тяжкість злочину має свій раціональний зміст і свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ухвала слідчого судді не містить належних мотивів щодо достатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки наявність постійної роботи та сім`ї, в цьому випадку, не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризику, розглянутого вище. Ці обставини повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими КПК пов`язує можливість тримання особи під вартою, так як запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_10 , хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Той факт, що підозрюваний одразу після ДТП не зник, а намагався надати допомогу потерпілим, не спростовує зазначених вище обставин, оскільки ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не заявлявся. При цьому підлягають врахуванню також і наслідки від злочину, а саме загибель кількох осіб, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria) від 26.07.2001) та «Летельє проти Франції» (Letellie v. France) від 26.06.1991), у яких зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Також Високий Суд погодився, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленого ризику, а також є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_10 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Таким чином, ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне її скасувати і постановити одночасно нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, колегія суддів не вважає необхідним визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК (спричинення загибелі кількох людей).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21.12.2019 відносно ОСОБА_7 скасувати і постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 19.02.2020 включно без визначення розміру застави.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Сумській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_16 негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4