ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 766/5592/20
Провадження № 11-сс/819/228/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Підозрюваного - ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000032 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 квітня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 06.06.2020 року включно.

Визначено заставу в розмірі 210 200 грн.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та практик ЄСПЛ. Слідчим не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Просить скасувати ухвалу від 11.04.2020 року слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області відносно ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу обравши відносно нього більш м`який запобіжний захід.

У своїй апеляційній скарзі прокурор, зазначивши правильність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає, що слідчий суддя визначивши заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не врахував того, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят діб, тобто до 06.06.2020 року, та згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України зазначити розмір застави, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і в разі внесення застави покласти на нього певні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні вимоги, та заперечували проти апеляційних вимог прокурора, прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги та заперечував проти задоволення апеляційних вимог адвоката, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 09.04.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 09.04.2020 року, який проводився по місцю проживання ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 ; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України, про те, що вилучена в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено; протоколом про результати проведення негласної слідчої дії.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, крім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на свободі продовжуватиме свою злочинну діяльність та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Крім того, роз`яснення, що маються в постанові Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 (зі змінами від 18.12.2009 року) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вказують на необхідність більш ретельного підходу судів до розгляду зазначеної категорії справ, оскільки саме злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив саме такий розмір застави, який зможе запобігти зазначеним ризикам та слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому доводи апеляції прокурора не підлягають задоволенню.

Посилання захисника на те, що слідчим не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність продовження такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки, ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Інші твердження сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського Херсонської області від 11 квітня 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 210 200 (двісті десять тисяч двісті) гривень без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4