КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянин України, з середньою освітою, працює у ПП «Ольховий» на посаді водія, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника відділення слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто до 08 січня 2020 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

Так, автор апеляційної скарги зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

На переконання останнього слідчим та прокурором не доведено існування будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, в оскаржуваній ухвалі, слідчий суддя лише перерахував ризики нічим їх не обґрунтувавши.
Також, захисник звертає увагу на щире каяття підозрюваного, беззаперечне визнання ним обставин кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, міцність його соціальних зв`язків, позитивну характеристику за місцем навчання та роботи, що, на думку адвоката, вказують на відсутність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, знищувати та переховувати речові докази.
Крім того, адвокат вказує на те, що підозрюваний раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв працівникам поліції в розкритті кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, працює і навчається, є єдиним утримувачем своєї одинокої матері ОСОБА_11 , яка є інвалідом третьої групи у зв`язку з чим потребує постійного догляду та піклування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 10 листопада 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003971, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

10 листопада 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня, тобто 11 листопада 2019 року повідомлено про підозру у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 листопада 2019 року начальник відділення слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року клопотання слідчого задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність усіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірним причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для застосування відносно підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні слідчим, так і в судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення; вживати заходів, спрямованих на знищення чи приховування речових доказів, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджуються матеріалами судового провадження, які були оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, а тому доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся, активно сприяв працівникам поліції в розкритті кримінального правопорушення, раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює і навчається, є єдиним утримувачем своєї матері, яка є інвалідом третьої групи, не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що він може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене та враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі у виді домашнього арешту, колегією суддів не встановлено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційної скарги.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, застосував запобіжний захід у виді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання начальника відділення слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто до 08 січня 2020 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/6616/2019 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1