Справа №295/1704/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000307 від 21.01.2019р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомира, громадянки України, освіта середня спеціальна, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89КК України

по обвинуваченню за ч.1 ст.125 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 19.01.2019р. близько 22 години 30 хвилин перебувала поблизу будинку №34 по проспекту Миру у м.Житомирі, де у неї на грунті тривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 . У ході даного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшла до ОСОБА_7 та невстановленим слідством предметом, який тримала в правій руці в рукаві одягу, нанесла близько двох ударів в ліву руку останньої, а саме ліве плече та ліве передпліччя, після чого нанесла близько трьох ударів своєю правою ногою по лівій нозі ОСОБА_7 .

У результаті вказаних дій, ОСОБА_8 умисно заподіяла ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця та двох ран на лівій верхній кінцівці та синців на лівій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснила, що 19.01.2019р. їй зателефонувала потерпіла, повідомила, що приїде розбиратися з приводу зниклого у неї 06.01.2019р. мобільного телефону після їх спільного відпочинку. Коли ОСОБА_5 приїхала, між нею та потерпілою біля будинку, де вони спілкувалися був словесний конфлікт в ході якого вона нанесла ОСОБА_5 невеликим ножиком, який тримала під одягом у правій руці удари в плече та передпліччя, а також ногою вдарила по лівій нозі останньої декілька раз. У вчиненому розкаялась, просила пробачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що після спільного з обвинуваченою відпочинку 06.01.2019р. у неї зник мобільний телефон. Причетною до цього вважала ОСОБА_3 . Тому 19.01.2019р. прийшла до будинку в якому проживає обвинувачена, де разом з останньою спілкувалися та конфліктували з приводу зниклого у неї телефону. Під час конфлікту обвинувачена нанесла близько 3 ударів рукою їй в ліве плече, передпліччя та руку якою захищалася, а також ногою вдарила по лівій нозі в стегно декілька раз. Після чого співмешканець її забрав, поїхали додому, де виявила тілесні ушкодження на лівому плечі, передпліччі та лівій нозі. Коли проходила медичне обстеження їй повідомили, що такі тілесні ушкодження могли бути спричинені ножем.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена визнала фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, її позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно з ст.12КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, розкаялася у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 , як особа характеризується посередньо по місцю проживання, не працює, раніше не судима, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої щодо призначення не суворого покарання, згідно висновку фахівця органу пробації ризик вчинення обвинуваченою повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому з врахуванням обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченій покарання в межах санкції статті за якою вона визнається винуватою у виді громадських робіт.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125КК України та призначити їй покарання за цим законом 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1