Справа № 129/139/20
Провадження по справі № 1-кп/129/306/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2020 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу (кримінальне провадження № 000043 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кульчин Красилівського району Хмельницької області, жителя та зеєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на своєму утриманні нікого немає, має статус учасника бойових дій, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, несудимого, -
в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
Установив:
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді навідника взводу охорони роти управління батальйону управління зазначеної військової частини, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 11, 16, 126, 127, 128, 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, положень Військової присяги, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без дозволу командирів, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість для своєчасного прибуття до місця проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), умисно, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість для своєчасного прибуття до місця проходження військової служби не з`явився вчасно о 08 год. 30 хв. 24.01.2019 року на службу, ранкове шикування до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем свого проживання за адресою, - АДРЕСА_1 до 05.03.2019 року, - часу його добровільного прибуття до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
З урахуванням позицій прокурора, захисника та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_5 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) умисно, без дозволу командирів, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість для своєчасного прибуття до місця проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні у військовій частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та маючи обов`язок прибути о 08 год. 30 хв. 24.01.2019 року на службу, на ранкове шикування до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), не з`явився вчасно у вказаний час до військової частини НОМЕР_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем свого проживання за адресою, - АДРЕСА_1 до 05.03.2019 року, - часу його добровільного прибуття до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). При цьому, він поїхав додому та не з`явився вчасно на службу, оскільки йому зателефонувала його дівчина та повідомила, що вона захворіла.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами враховує його щире каяття, його активне сприяння у розкритті злочину, відсутність судимості, наявність статусу учасника бойових дій, наявність у нього вагітної дружини.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, характеризується позитивно, є несудимим, має молодий вік, одружений, має власну сім`ю, та фактично має на утриманні вагітну дружину.
Зазначені обставини у своїй сукупності суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши йому більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.
Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,
Присудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 6800 грн.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: