Номер провадження: 11-кп/813/1155/20
Номер справи місцевого суду: 507/1546/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 15.01.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баланівка, Бершадського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 27.03.1984 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 117 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 13.01.2000 року Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 141 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна. Згідно постанови могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 15.03.2001 року звільнено умовно-достроково, невідбутий строк: 1 рік два місяці чотири дні;
- 27.12.2001 року Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України, приєднано 6 місяців за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2000 року, всього до відбування два роки;
- 31.05.2002 року Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В силу ч.4 ст. 71 КК України, шляхом повного поглинання покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2001 року, всього до відбування п`ять років;
- 01.03.2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 22.03.2018 року,

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку Балтського районного суду Одеської області від 15.01.2020 року,ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком чинності. Суд вирішив строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати від дати набрання вироком чинності, зарахувавши у строк відбування ним покарання строк попереднього ув`язнення з 05.09.2018 року. Вирішено питання речових доказів та судових витрат.
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 в період часу з 03.03.2018 року по 19.03.2018 року, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не представилось можливим, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання в будинку своєї співмешканки ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 перебуваючи в однієї з кімнат будинку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин затіяв сварку з ОСОБА_9 , з приводу надмірного вживання останньою спиртних напоїв. В ході сварки, яка відбувалася в приміщені вказаного будинку, ОСОБА_7 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, став наносити неодноразові удари кулаком правої в область голови, обличчя та тулуба ОСОБА_9 , чим, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експерта № 202 від 05.09.2018 року, спричинив тілесні ушкодження у вигляді
- закритої черепно-мозкової травми: в правій тім`яно скроневій ділянці голови крововилив і в потиличній області такий же крововилив, у ділянці лоба по центру дещо правіше на 1 см. нижче росту волосся мається косе садно; у ділянці лоба, верхнього і нижнього віка правого ока, правої половини обличчя, вушної раковини і тім`яно-скроневої ділянки великий синець; синець у ділянці спинки носа по всій його поверхні, на фоні якого мається садно; синець по всій поверхні підборіддя; в потиличній ділянці обох півкуль маються множинні субахроїдальні крововиливи;
- закритої травма грудної клітки: синці у ділянці 4,6,7,8 лівих ребер по передньо-підпаховій лінії, там же маються переломи лівих 4,6,7,8 ребер;
- травми кінцівок: по зовнішній поверхні лівого плеча від шиї до ліктьового суглобу синець, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя з переходом на тильну поверхню кисті, по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній його третині синець, синець на передній поверхні правої гомілки по центру на фоні якого є три садна, садно на передній поверхні лівої гомілки по центру, по зовнішній поверхні правого стегна від гребня підвздошної ості до середньої третини його синець, синець по зовнішній поверхні правого плеча і на правому переддпліччі по зовнішній поверхні в середній третині.
Закрита черепно мозкова травма з численними субахроїдальними крововиливами за критерієм небезпеки для життя має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.1.3 «г» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року).
Смерть ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою, у єдиний комплекс якої входить субарахноїдальні крововиливи головного мозку, численні синці та садна голови, та настала від ускладнення даної травми набряку головного мозку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, мотивуючи апеляційну скаргу наступним:

- суд першої інстанції у вироку посилається на докази, які не доводять вину обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, оскільки покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та письмові докази, на які посилається суд першої інстанції у вироку жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_7 у скоєнні даного злочину;

- суд першої інстанції лишив поза увагою грубе порушення права на захист ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту та безпідставно поклав в основу вироку протокол слідчої дії, проведеної з таким грубим порушенням кримінального процесуального законодавства;
- судом першої інстанції безпідставно проігноровано той факт, що стороною обвинувачення не спростовано та не перевірено свідчення обвинуваченого ОСОБА_7 який стверджує, що він 03.03.2018 року з смт. Любашівка Одеської області виїхав і більше туди не повертався;
- суд першої інстанції, всупереч вимогам чинного кримінального процесуального законодавства поклав в основу вироку припущення, що даний злочин міг бути вчинений ОСОБА_7 в період з 03.03.2018 року по 19.03.2018 року;
- в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 52 КПК України, органом досудового розслідування та прокурором не було забезпечено участь захисника у справі, не було надано можливість обвинуваченому належним чином ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та здійснювати свій захист, що свідчить про те, що жоден письмовий доказ по справі не може бути визнаний судом допустимим.
На підставі викладеного, захисник обвинуваченого просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, згідно з яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки не повідомив.

Потерпіла ОСОБА_15 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, надала до суду заяву, у якій заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Апеляційний суд враховує те, що згідно з положеннями ч.4 ст.401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги те, що в вимогах апеляційної скарги захисника обвинуваченого не ставиться питання про погіршення його становища та відсутність клопотання про особисту участь обвинуваченого в апеляційному розгляді, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності нез`явившихся сторін, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинуваченого, його захисника та потерпілої.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданих апеляційних скарг.
Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст.370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені ним докази, а саме:

- покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що являється рідним братом ОСОБА_9 22.03.2018 року він разом з донькою ОСОБА_9 - ОСОБА_16 та її чоловіком ОСОБА_17 , близько 16 години прийшли до будинку, оскільки запідозрили щось неладне, так як будинок довгий час був зачинений на навісний замок і про ОСОБА_9 нічого не було чути. Збивши навісний замок вони зайшли до будинку і в маленькій кімнаті побачили ОСОБА_9 яка лежала на підлозі. Крім того пояснив, що за час сумісного проживання з ОСОБА_7 його сестра - ОСОБА_9 , ходила завжди побита;

- покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що приймав участь в якості понятого при проведенні огляду місця події. Зайшовши до будинку ОСОБА_9 , в одній із кімнат, на підлозі, біля ліжка знайшли ОСОБА_9 , на ній були зняті до колін рейтузи, спідниця була піднята на тілі було видно декілька синяків. На місті знайшли скляний стаканчик з якого зняли відбитки пальців;

- покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що з ОСОБА_9 працювали разом в пекарні смт. Любашівка Одеської області. Взимку 2018 року вона, дві чи три неділі, проживала в будинку ОСОБА_9 . ОСОБА_7 та ОСОБА_9 разом вживали спиртні напої, а коли обоє напивалися то ОСОБА_9 провокувала бійку з ОСОБА_7 і часто ходила побита та в синцях;

- покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що з ОСОБА_9 працювали разом в пекарні смт. Любашівка Одеської області. В кінці березня 2018 року їй зателефонувала свекруха і повідомила її про те, що ОСОБА_7 убив ОСОБА_9 , в цей же день, через 10 хвилин прийшов ОСОБА_7 . Вона хотіла зателефонувати і викликати поліцію, але зі страху телефон вискочив у неї з її рук, а ОСОБА_7 вибіг з будинку і втік;

- покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що восени 2018 року приймав участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , який без примусу розказував як бив ОСОБА_9 , а коли її штовхнув на диван то вона ударилася об перило дивана. Потім він зачинив будинок і покинув його, пояснивши це тим, що ОСОБА_9 коли напивалася то виходила з будинку і бродила по смт. Любашівка Одеської області, тому він її закрив ззовні, щоб вона не могла вийти;

- покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що приймав участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , який без примусу розказував як прийшов додому і побачив ОСОБА_9 яка спала на дивані, коли розбудив її то виявилося що вона в нетверезому стані, вона кинулася до нього, тому він ударив її декілька раз і вийшов з будинку, закривши будинок на навісний замок;

- протокол огляду місця події від 22.03.2018 року з фото таблицею до нього, згідно якого в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в одній із кімнат на підлозі в лежачому положенні на спині знайдено труп власниці будинку ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті, а саме наявні численні тілесні ушкодження в області голови та всього тіла. В ході огляду було вилучено сокиру, скалку-качалку, одну скляну чашку з візерунком винограду на якій виявлені та вилучені два відбитки слідів пальців рук, металеву чашку-кружку білого кольору, один скляний стаканчик ємкістю 25 мг., чоловічу куртку бушлат-камуфляж, пучок сірого волосся ( т. 2 а.с.3-15);

- протокол повторного огляду місця події від 23.03.2018 року з фото таблицею до нього, згідно якого в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду було вилучено дерев`яний предмет «ніжка від стільця» , чоловічі кросівки 44 розміру, металевий замок, металевий ключ, два паперових листки з номерами телефонів, дві сім-карти оператора МТС, одна Лайф, записний блокнот з записами ( т. 2 а.с.20-29);

- протокол огляду трупа від 23.03.2018 року, згідно якого на трупі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження. На одежі, в якій був одітий труп виявлені плями речовини бурого кольору, в ході огляду було вилучено пара жіночих чобіт синього кольору, чорного кольору штани, підштаники, труси та пара носків, светер машинної в`язки світло-коричневого кольору, зріз нігтів з правої та лівої руки ( т. 2 а.с.35-41);

- висновок судово-медичної експертизи № 25 від 10.04.2018 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала в результаті поєднаної травми: черепно-мозкової з субарахноідальними крововиливами головного мозку та закритої травми грудної клітини з переломами лівих 4, 6, 7, 8, перехідних ребер. Вказаною експертизою на трупі ОСОБА_9 виявлені наступні ушкодження: в області лоба по центру дещо правіше на 1 см. вище росту волосся мається косе садно. В області лоба верхнього і нижнього віка правого ока, правої половини обличчя, вушної раковини і тьмяно-скроневої області великий синець. Синець в області спинки носа по свій його поверхні, на якого мається садно. Синець на всій поверхні підборіддя. По зовнішній поверхні лівого плеча від шиї до ліктьового суглобу синець. Синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя з переходом на тильну поверхню кисті. По зовнішній поверхні лівого стегна, в верхній його третині синець. Синець на передній поверхні правої гомілки по центру на фоні якого є три садна. Садно на передній поверхні лівої гомілки по центру. По зовнішній поверхні правого стегна від гребня підвздошної ості до середньої третини його синець. Синець по зовнішній поверхні правого плеча і на правому передпліччі по зовнішній поверхні в с/3. В правій тьмяно скроневій ділянці голови крововиливи і в потиличній області такий же крововилив. В області 4, 6, 7, 8 лівих ребер по передньо-підмишечної лінії, там же маються переломи лівих 4, 6, 7, 8 ребер. В крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,56% , що при житі відповідає сильному алкогольному сп`янінню ( т. 2 а.с.43-44);

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 1642/25 від23.03.2018 року, відповідно до якого в крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,56 % ( т. 2 а.с.46);

- акт судово-медичного-гістологічного дослідження від 06.04.2018 року, відповідно до якого встановлено судово-медичний діагноз трупа ОСОБА_9 як гематома м`яких тканин голови. Субарахноїдальні крововиливи обох гемісфер. Множинні крововиливи тулуба і кінцівок ( т.2 а.с. 48);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_9 № 202 від 05.09.2018 року, відповідно до якої на тілі потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

1) закритої черепно-мозкової травми: в правій тім`яно скроневій ділянці голови крововилив і в потиличній області такий же крововилив, у ділянці лоба по центру дещо правіше на 1 см. нижче росту волосся мається косе садно; у ділянці лоба, верхнього і нижнього віка правого ока, правої половини обличчя, вушної раковини і тім`яно-скроневої ділнки великий синець; синець у ділянці спинки носа по всій його поверхні, на фоні якого мається садно; синець по всій поверхні підборіддя; в потиличній ділянці обох півкуль маються множинні субахроїдальні крововиливи;

2) закритої травма грудної клітки: синці у ділянці 4,6,7,8 лівих ребер по передньо-підпаховій лінії, там же маються переломи лівих 4,6,7,8 ребер;

3) травми кінцівок: по зовнішній поверхні лівого плеча від шиї до ліктьового суглобу синець, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя з переходом на тильну поверхню кисті, по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній його третині синець, синець на передній поверхні правої гомілки по центру на фоні якого є три садна, садно на передній поверхні лівої гомілки по центру, по зовнішній поверхні правого стегна від гребня підвздошної ості до середньої третини його синець, синець по зовнішній поверхні правого плеча і на правому переддпліччі по зовнішній поверхні в середній третині.

Закрита черепна мозкова травма з численними субахроїдальними крововиливами має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.1.3 «г» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинному звязку зі смертю потерпілої.

Закрита травма грудної клітини синці у ділянці 4,6,7,8 ребер по передньо-підпаховій лінії, переломи лівих 4,6,7,8 ребер, не була небезпечною для життя, має ознаки тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (більше як 21 день), згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) та не перебуває в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Численні синці та садна кінцівок звичайно (у живих осіб) мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, тобто мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995року) та не перебувають у причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Всі вказані ушкодження мають ознаки при життєвості. Черепно-мозкова травма спричинена постраждалій незадовго до настання смерті (від 20-30 хвилин до часу).

Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному досліджені на трупі ОСОБА_9 не характерні для спричинення у результаті падіння з вертикального положення. Вказані тілесні ушкодження виникли у результаті неодноразової дії тупих предметів у різні частини голови, тулубу та кінцівок потерпілої, незадовго до настання її смерті. Смерть ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою, у єдиний комплекс якої входить субарахноїдальні крововиливи головного мозку, численні синці та садна голови, та настала від ускладнення даної травми набряку головного мозку. З моменту смерті до моменту дослідження трупних змін на місці події (22.03.2018 року) пройшов період часу не менше 3-4 діб та не більше кількох тижнів (т. 2 а. с. 182-191);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_9 № 220 від 09.10.2018 року, яка ідентична висновку комісійної судово-медичної експертизи № 202 від 05.09.2018 року (т.2 а.с. 199-209);

- висновок додаткової комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_9 № 258 від 09.10.2018 року, яка ідентична висновку судово-медичної експертизи № 202 від 05.09.2018 року (т.3 а.с. 47-58);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_14 на фото під № 1 впізнала ОСОБА_7 , з яким вона працювала на пекарні та який 24.03.2018 року приходив до неї додому в смт. Любашівка Одеської області (т. 2 а.с.59-60);

- протокол огляду предметів від 06.04.2018 року, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 були оглянуті речі, вилучені при огляді та повторному огляді місця події, а саме в будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 22.03.2018 року та від 23.03.2018 року, в ході яких було вилучені предмети (т. 2 а.с.61-72);

- висновок експерта № 218 від 23.05.2018 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_9 знайдена кров, епітеліальні клітини і виявлено білок людини, що не властивий потерпілій ОСОБА_9 , може походити за рахунок крові особи (осіб) любої статі, в крові якої (яких) він міститься (т.2 а.с. 96-99);

- висновок експерта № 379 від 18.05.2018 року, відповідно до якого на сокирі, скалці, чоловічому лівому кросівку з пари, наданої на дослідження, на чоловічій куртці-бушлаті знайдено кров людини. Не виключається можливість походження крові на сокирі від потерпілої ОСОБА_9 , на скалці та куртці-бушлаті походження крові від потерпілої ОСОБА_9 можливо у якості домішки до крові носія антигену В (т.2 а.с.104-108);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 від 06.09.2018 року, з відеозаписом на електронному носії інформації, який був переглянутий в ході судового розгляду справи, відповідно до якого ОСОБА_7 в присутності понятих розказав та показав як 03.03.2018 року, отримавши грошовий аванс за місцем своєї роботи, прийшов додому до ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 та побачивши її в нетверезому стані, розбудив її. Однак вона стала розмахувати руками та намагалася його царапати, тому він близько чотирьох раз наніс їй удар кулаком руки в обличчя (т.2 а.с. 212-217);

- копія протоколу видаткового касового ордеру від 03.03.2018 року та копію табелю відпрацьованого часу, з яких вбачається, що ОСОБА_7 працював у ФГ «Зоря2» до 03.03.2018 року і отримав на підприємстві аванс 400,00 грн. (т. 3 а.с. 101-102);

- висновок судово-психіатричної № 408 від 18.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки не страждав, у зв`язку з чим він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведені слідчих дій, стати перед слідством та судом( т. 2 а.с.223-226);

- покази допитаного в судовому засіданні експерта Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_22 , яка показала, що за відсутності зазначення температури повітря в будинку, де виявили труп ОСОБА_9 не представляється можливим вказати точну дату настання її смерті, однак при цьому експерт пояснила, що за наявності тих даних, що зазначені в протоколі огляду місця події від 22.03.2018 року можна сказати, що з моменту смерті до моменту дослідження трупних змін на місці події (22.03.2018 року) пройшов період часу не менше 3-4 діб та не більше кількох тижнів, тобто можливо припустити, що подія мала місце 03.03.2018 року.

Суд обґрунтовано критично поставився до показів обвинуваченого ОСОБА_7 , який зазначив, що декілька раз ударив ОСОБА_9 в область обличчя, від чого вона не могла померти, оскільки його твердження спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи № 202 від 05.09.2018 року, проведеної за фактом смерті ОСОБА_9 , відповідно до якої тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному досліджені на трупі ОСОБА_9 не характерні для спричинення у результаті падіння з вертикального положення. Вказані тілесні ушкодження виникли у результаті неодноразової дії тупих предметів у різні частини голови, тулубу та кінцівок потерпілої, незадовго до настання її смерті.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що кількість ударів, їх локалізація, умисне нанесення по життєво важливому органу голові, свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання; це підтверджується і його поведінкою після завдання ударів, так як він після побиття ОСОБА_9 , покинув будинок, зачинивши його з зовні на замок, не повідомив близьких ОСОБА_9 про подію, не викликав швидку допомогу та сам відсторонився від надання ОСОБА_9 медичної допомоги.

Судом також обґрунтовано не прийнято до уваги твердження захисника про недопустимість доказів по справі у зв`язку з порушенням права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист на стадії досудового розслідування, оскільки його твердження спростовується протоколом роз`яснення права на захист від 06.09.2018 року (т. 3 а.с. 117) та протоколом про відмову підозрюваного від участі захисника, яка прийнята у присутності захисника ОСОБА_23 (т.3 а.с. 118).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд першої інстанції вважав встановленим, що своїми навмисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , небезпечних для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який з`ясувавши обставини кримінального провадження та давши належну оцінку зібраним та дослідженим доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд першої інстанції враховав ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та обґрунтовано вважав за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, так як тільки за умови відбування покарання у виді позбавлення волі можливе виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника стосовно того, що суд першої інстанції у вироку посилається на докази, які не доводять вину обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, оскільки це спростовуються вищезазначеними доказами, належним чином дослідженими під час судового розгляду, які у своїй сукупності свідчать про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не спростовано та не перевірено свідчення обвинуваченого ОСОБА_7 який стверджує, що він 03.03.2018 року з смт. Любашівка Одеської області виїхав і більше туди не повертався, оскільки зазначене спростовується показами свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що до неї в кінці березня 2018 року приходив ОСОБА_7 .
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, на підтвердження таких доводів стороною захисту не надано жодних належних та допустимих доказів
Крім того апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції поклав в основу вироку припущення, що даний злочин міг бути вчинений ОСОБА_7 в період з 03.03.2018 року по 19.03.2018 року, оскільки такий висновок суд зробив на підставі неодноразово проведених експертиз.
Також апеляційний суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що суд першої інстанції лишив поза увагою грубе порушення права на захист ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту та безпідставно поклав в основу вироку протокол слідчої дії, проведеної з таким грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, оскільки зазначене спростовується текстом вироку суду, у мотивувальній частині якого суд обґрунтовано зазначив, що таке твердження захисника спростовується протоколом роз`яснення права на захист від 06.09.2018 року (т. 3 а.с. 117) та протоколом про відмову підозрюваного від участі захисника,яка прийнята у присутності захисника ОСОБА_23 (т. 3 а.с. 118).
Крім того апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежного ознайомлення обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження після закінчення досудового розслідування у зв`язку з вадами зору, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження та в ході проведення судового розгляду до поліції, прокуратури чи суду жодного звернення з боку ОСОБА_7 чи його захисника ОСОБА_10 про порушення його права на захист з повідомлення про наявність у нього ваду зору та не ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, незалученням захисника при проведенні слідчого експерименту не надходило. Вказане підтверджується протоколом про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування від 25.10.2018 року і інформацією з Тростянецької ЦРЛ за №153 від 01.04.2020 року, Тростянецького районного центру первинної медико- санітарної допомоги за №149 від 07.04.2020 року, Яготинської ЦРЛ за №425 від 27.03.2020 року, Любашівської ЦРЛ за №319 від 30.04.2020 року про не перебування ОСОБА_7 на обліку у лікаря та лікаря-офтальмолога, відсутність звернення за медичною допомогою та відповідно відсутністю медичної документації.
Всі доводи захисника зводяться до того, що докази, які покладені в обґрунтування вироку, здобуті з суттєвим порушенням конституційних прав обвинуваченого. При перевірці даних тверджень, ні суд першої інстанції, ні апеляційної інстанції таких порушень не встановив, а тому відмовив у їх повторному дослідженні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується, проте захисником у відповідному клопотанні, заявленому у апеляційні скарзі, таких підстав не зазначено.

Таким чином, версія сторони захисту щодо обставин подій та невинуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового розгляду, встановлених на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та необґрунтованими, адже вони спростовуються дослідженими судом доказами, аналіз яких наведений вище.
За результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що аналіз доказів кримінального провадження свідчить про відсутність передбачених законом підстав для скасування вироку суду першої інстанції.
Отже, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарги захисника обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 418, 420, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 15.01.2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 22.03.2018 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4