Справа № 301/27/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
В складі головуючої: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

законного представника потерпілого: ОСОБА_6

представника потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, уродженки с. Суха Іршавського району, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 23.10.2019 в період часу з 13 години 00 хвилин до 15 години 15 хвилин, працюючи вихователем Великораковецького дошкільного навчального закладу №2 діючи з прямим умислом, направленим на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, знаходячись у приміщенні спальної кімнати з метою заспокоїти плач малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 який лежав у ліжку та спокій інших дітей які в цей час спали та в подальшому в ігровій кімнаті ОСОБА_4 своїми руками нанесла удари та пальцями рук шляхом стискання, притискання (щипання) спричинила ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, що має скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину та фактичні обставини у вчиненні інкримінуємого їй кримінального правопорушення визнала частково, а саме подряпини на руці та шиї потерпілого ОСОБА_9 , нанесення інших тілесних ушкоджень не визнала, цивільний позов не визнала, суду показала, що малолітній ОСОБА_10 відвідує садочок, а саме ясельну групу в якій вона працювала вихователем, всього в групі є 12 дітей та ОСОБА_10 був найменшим серед них.
23.10.2019 року вона працювала у ДНЗ з обіду, а до обіду працювала ОСОБА_11 . Під час перезмінки, ОСОБА_11 сказала кількість дітей та що ніхто не падав і не побився. Коли вона приступила до виконання обов`язків, то частина дітей уже спала, а деякі ще ні. ОСОБА_10 лежав у ліжку та його укладала няня, яка працювала зранку ОСОБА_12 , і знаходилась біля дитини до 14.30 год. Після цього, остання здала свою зміну ОСОБА_13 . Після того, як ОСОБА_12 пішла ОСОБА_10 перебуваючи у дитячому ліжечку почав дуже плакати і для того, щоб він не розбудив інших дітей поставила його на подушку і колисала, але останній далі продовжував плакати і сильно закашлявся. Тоді вона своєю лівою рукою взяла за ліву руку ОСОБА_10 та намагалася його підняти. Потім підійшла ОСОБА_13 , яка забрала його з ліжка, переодягнула, змінила підгузок і гойдала його на руках, після цього діти поїли. Після того, як ОСОБА_13 переодягнула інших дітей, з частиною дітей вона зайшла в кімнату гратися, а частина дітей залишалася у вбиральній кімнаті. Де був ОСОБА_10 сказати не може, бо не звернула на це увагу. Потім діти, які були з нянею в вбиральній кімнаті зайшли всі до кімнати, де вони гралися і пішли одягатися на подвір`я. В цей же час коли вони одягали маленьких дітей прийшла мама хлопчика ОСОБА_14 і забрала ОСОБА_10 .
Визнає, що могла заподіяти синець на ручці хлопчика та подряпину на шиї своєю рукою коли піднімала його з ліжка. Після того, як няня побачила в дитини подряпину, то вона сказала їй нанести на це місце дитячу зубну пасту, щоб швидше загоїлося.
Коли вона прийшла на роботу, то на видимих ділянка тіла подряпин та синців не було, чи були синці на інших ділянках тіла не знає, оскільки дитину не переодягала. З 29.11.2019 року звільнилася з роботи, на сьогоднішній день ніде не працює. Цивільний позов не визнає, просить відмовити в задоволенні такого, у батьків просить пробачення за вчинене та строго не карати.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_4 вини та фактичних обставин справи, винність її стверджується показами :
-законного представника потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 23.10.2019 року ввечері йому зателефонувала його дружина ОСОБА_15 та повідомила, що їх сину ОСОБА_10 в ДНЗ № 2 с. В. ОСОБА_16 нанесли тілесні ушкодження та прислала фотознімки через мобільний додаток, коли він прийшов додому, то побачив на попереку подряпини, на руках гемотоми, подряпини на шиї та обличчі, тому вважає, що такі, як обвинувачена ОСОБА_4 невправі працювати виховатилем та травмувати дітей у садочку, просить притягнути її до кримінальної відповідальності. Заявляє цивільний позов про стягнення з ОСОБА_17 2000,00 грн. матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування та 30000,00 грн. моральної шкоди, яка полягає у вимушених змінах у його життєвих і виробничих стосунках, глибині душевних і фізичних страждань заподіяні моральної травми дитини. Просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
- свідка ОСОБА_18 яка суду показала, що 23.10.2019 року о 09.00 год. вона відвела сина ОСОБА_10 до ДНЗ № 2 в с. В.Раковець, де віддала його вихователю ОСОБА_11 . За час роботи ОСОБА_11 , тобто до обіду декілька разів телефонувала вихователю, щоб дізнатися, як син чи не плаче, на що остання їй відповіла, що ОСОБА_10 грається і пересилала їй фотознімки на мобільний телефон. Потім, близько 16.40 год. коли вона прийшла за сином до садочку, то побачила, що його кофтинка та шия вимазані якоюсь білою речовиною. Потім, вона помітила тілесні ушкодження на шиї дитини та біля правого ока. Запитавши у вихователя ОСОБА_4 звідки у дитини тілесні ушкодження, остання відповіла, що не знає. І вже прийшовши додому зателефонувала ОСОБА_11 і запитала про подряпини дитини, на що остання відповіла, що протягом її робочого часу, а саме до 13-ї години ОСОБА_10 грався з дітками, поїв і ліг відпочивати, після цього вона передала дитину виховательці ОСОБА_4 і ніяких тілесних ушкоджень і подряпин у дитини не було, переглянувши фотографії, які скидувала їй вихователька ОСОБА_11 вона зрозуміла, що дійсно на дитині під час робочого часу останньої подряпин не було. Зайшовши до будинку, коли вона роздягнула дитину, то побачила, що на тілі ОСОБА_10 наявні ще тілесні ушкодження. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_11 і надіслала їй фотознімки синців сина, щоб дізнатися хто спричинив тілесні ушкодження і повідомила своєму чоловіку ОСОБА_10 про дану ситуацію і він зателефонував виховательці ОСОБА_11 , щоб вияснити звідки в дитини тілесні ушкодження. Після цього, остання передзвонила їй і сказала, що зранку розберуться в даній ситуації, тобто хто наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Тоді, коли 24.10.2019 року вона прийшла в ДНЗ, де була зміна вихователів ясельної групи, і під час вияснення обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , було з`ясовано, що дані тілесні ушкодження йому спричинила вихователь ОСОБА_4 , яка в присутності інших працівників ДНЗ зізналася у скоєному самостійно та просила вибачення.
- свідка ОСОБА_19 , яка суду показала, що з 2009 року вона працює в ДНЗ № 2 в с. В. Раковець, з 15.10.2019 року обіймає посаду в.о. завідуючого вказаного ДНЗ. Увесь колектив добре знає. ОСОБА_4 є працівницею садочка з 2003 року та працює вихователем. Під час розмов з батьками дітей, які відвідують ДНЗ, були нарікання на ОСОБА_4 , були випадки, що діти відмовлялися іти до садочку коли зміна ОСОБА_4 , але є і такі які навпаки дуже її люблять.
23.10.2019 року з самого ранку ОСОБА_19 знаходилася на роботі і біля 15.30 год. поїхала в м. Іршави у відділ освіти по робочих справах. Біля 18.00 год. коли вона прийшла додому, то їй зателефонувала вихователь ОСОБА_11 і розповіла їй, що до неї в телефонному режимі звернулася мама хлопчика, який відвідує дитячий садок ОСОБА_14 , повідомивши, що в її сина наявні тілесні ушкодження і переслала їй фотографії, які останній надіслала мама хлопчика. Вона зателефонувала ОСОБА_20 і попросила її зранку наступного дня прийти до ДНЗ для вирішення даної ситуації.
24.10.2019 року ОСОБА_14 з сином ОСОБА_10 прийшли до ДНЗ, і тоді вона зібрала у кабінеті педагогів ранкової зміни, а саме: ОСОБА_11 та няню ОСОБА_12 та зміни під час роботи якої трапилася дана подія, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , також під час розмови були присутні ОСОБА_21 та завідуюча, яка перебуває у декретній відпустці ОСОБА_22 . Під час наради ОСОБА_11 , пояснила, що протягом її робочої зміни ніяких подряпин та синців на тілі ОСОБА_10 не було, він їв, грався з іншими дітками, а після цього разом зі всіма дітьми ліг відпочивати. ОСОБА_4 не змогла пояснити звідки синці в дитини, але повертаючи хлопчика в ліжку схопила його за ручку, внаслідок чого міг виникнути синець, на що мама хлопчика сказала до ОСОБА_4 , що навіщо та силою вкладала дитину спати, якщо вона просила, що якщо раптом дитина почне плакати, щоб їй зателефонували і вона забере сина. Тоді ОСОБА_4 впала на підлогу і почала вибачатися перед мамою хлопчика. Також ОСОБА_4 додала, що ще хлопчик падав зі стільчика, і від того міг вдаритися в спину. Після цього мама з дитиною пішли з садочку.

- свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 23.10.2019 року біля 14.30 год. прийшла на роботу, ОСОБА_4 вже була на робочому місці та перебувала у спальній кімнаті, де відпочивали дітки. Тоді вона підійшла до няні ОСОБА_12 , яка сиділа на стільчику біля ліжечка ОСОБА_8 та змінила таку і почала гойдати дитину, і ніяких подряпин ні на шиї ні на личку ОСОБА_10 вона не бачила. Оскільки дитина вже прокинулася і більше спати не хотів, а просто лежав у ліжечку і вони тихенько гралися так як інші дітки ще спали. В той час хтось з діток попросив горщик і біля 15.10 год. вона пішла до ванної кімнати за таким, а ОСОБА_10 залишився з ОСОБА_23 . Потім повернувшись підійшла до ліжечка ОСОБА_9 та гралася з ним. В кімнаті крім неї була ще ОСОБА_4 .
Близько 15.15 год. вона пішла до ванної кімнати разом з ОСОБА_10 , оскільки йому потрібно було змінити підгузок, і тоді побачила на шиї та обличчі дитини подряпини та закликала ОСОБА_4 , щоб запитати звідки подряпини в дитини, на що остання відповіла, що знає за подряпини і і пішла за зубною пастою, щоб змастити подряпини. Приблизно через дві хвилини вона з дитиною пішла в ігрову кімнату, де ОСОБА_4 дала їй вказівку змастити царапини дитини зубною пастою, що вона і зробила. Після цього, вона залишила ОСОБА_10 з ОСОБА_4 в ігровій кімнаті, а сама пішла з іншою дитиною до ванної кімнати, і почула плач дитини, а саме плач ОСОБА_10 . Коли вона повернулася з ванної кімнати, то дитина сидів на стільчику біля ОСОБА_4 і вона взяла його на руки, щоб заспокоїти, заспокоївши дитину всі дітки повечеряли, ніхто з дітей не щипав і не штовхав ОСОБА_10 . Близько 16.00 год. вони одягли дітей, щоб іти на прогулянку і в цей момент зайшла мама хлопчика ОСОБА_14 і тоді ОСОБА_10 побіг до мами. На запитання ОСОБА_14 я відповіла чим дітки вечеряли та пішла з іншими дітьми на подвір`я, а вихователь ОСОБА_4 разом з мамою хлопчика ОСОБА_24 залишилися в приміщенні коридору ДНЗ.
Близько 19.00 год. на її мобільний телефон зателефонувала няня ранкової зміни ОСОБА_12 щоб запитати, що сталося з ОСОБА_25 , на що вона відповіла, що не знає звідки в дитини синці.

На наступний день до приміщення садочку прийшла ОСОБА_14 з сином ОСОБА_10 і своєю матір`ю. В.о. завідуючого вказаного ДНЗ ОСОБА_19 зібрала педагогів обох змін, психолога садочка і завідуючу, яка перебуває у декретній відпустці. На запитання бабусі хлопчика ОСОБА_11 відповіла, що за час перебування першої зміни на роботі синців на тілі дитини не було. Тоді вона та ОСОБА_4 попросили вибачення з приводу виникнення такої ситуації та ОСОБА_4 на колінах плакавши почала просити пробачення від мами дитини. На запитання мами дитини чи та била її сина, остання відповіла, що можливо і вдарила його. І ОСОБА_26 разом з своїм сином та матір`ю вийшли з приміщення садочку.

-свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що працює на посаді музичного керівника і вихователя ДНЗ № 2 в с. В.Раковець. 23.10.2019 року з 07.30 год. вона прийшла на своє робоче місце, а саме: в ясельну групу даного садочку, в групі було 7 дітей. Біля 09.00 год. до садочку привела мама сина ОСОБА_8 , який є найменшим у групі та якого залишила на неї та помічника вихователя. Дитина протягом часу роботи гарно поїв, грався з дітками. Перед обідом вони з помічником вихователя і дітками групи вийшли на прогулянку на дитячий майданчик, де ОСОБА_10 активно грався з іншими дітьми і нею було зроблено декілька фотознімків та направлено їх на мобільний додаток «Viber» мамі ОСОБА_27 . Після прогулянки вони з дітьми зайшли до кімнати де діти пообідали і після того, як помічник вихователя змінила ОСОБА_8 підгузок, одягнула його у піжаму і він, як і інші діти ліг спати.
О 13.00 год. вона передала зміну ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 при цьому ще спав у ліжку та в цей час біля його ліжечка сиділа помічник вихователя ОСОБА_12 .
Близько 14.00 год. вона вийшла з садочку, оскільки закінчився її робочий час і пішла у своїх справах додому. Тоді 23.10.2019 року біля 16.50 год. на її мобільний телефон надійшли фото від мами ОСОБА_8 , на яких був ОСОБА_10 з подяпинами на шиї і біля правого вуха. Вона відразу зателефонувала ОСОБА_20 та пояснила, що під час роботи на її зміні ніяких подряпин на тілі її сина не було і надіслала їй ще фото з передобідньої прогулянки її сина на дитячому майданчику та подряпин на шиї дитини не було. Під час розмови остання їй пояснила, що вихователь другої групи ОСОБА_28 також не знає звідки вони у дитини. Тоді вона сказала матері дитини, що вияснять все наступного дня. Потім біля 18.22 год ОСОБА_18 надіслала їй інші фото на яких зображено ОСОБА_10 з синцями на спині і руках, після цього вона одразу зателефонувала завідуючій ОСОБА_19 і надіслала їй вказані фотознімки. І знову передзвонила ОСОБА_18 , яка їй сказала, що роздягнувши сина, побачила інші тілесні ушкодження на його тілі, на що вона їй відповіла, що не знає звідки в дитини тілесні ушкодження, оскільки під час її роботи тілесних ушкоджень у дитини не було і вона передала ОСОБА_10 вихователю другої зміни без синців і подряпин.
24.10.2019 року біля 09.00 год. до ДНЗ прийшла ОСОБА_18 з сином ОСОБА_10 і її матір`ю, де за вказівкою завідуючої було проведено бесіду з ОСОБА_28 та іншими педагогами, та під час розмови було роз`яснено, що дані тілесні ушкодження дитина отримала під час роботи 2 зміни та ОСОБА_4 сама зізналася в тому, що взяла ОСОБА_10 за ручку від чого у нього міг виникнути синець та так само пояснила, що синець на його спині міг виникнути коли дитина падала з стільчика на її зміні. Після цього, мама хлопчика пішла у своїх справах. На запитання матері ОСОБА_10 про речовину, якою була покрита шия дитини та на його кофтині ОСОБА_4 пояснила, що його подряпав ОСОБА_29 під час миття рук у вбиральні і з метою уникнення синців вона взяла зубну пасту, яку дала няні ОСОБА_13 , щоб та нанесла на подряпини дитини.

- свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що протягом тривалого часу працює вихователем у ДНЗ № 2 в с. Великий ОСОБА_30 23.10.2019 року вона з 07.30 год. прийшла на своє робоче місце а саме: в ясельну групу даного садочку. Цього дня було сім діток. Біля 09.00 год. до садочку привела мама сина ОСОБА_8 , який є найменшим у групі та залишила його на неї та вихователя ОСОБА_11 і пішла у своїх справах. Дитина протягом часу роботи гарно поїв, грався з дітками, а після ліг відпочивати. 23.10.2019 року під час роботи їх зміни, перед тим, як ОСОБА_10 лягав спати вона змінювала йому підгузок і чітко бачила, що в нього не було ніяких тілесних ушкоджень. Після цього її робочий день закінчився та вона передала зміну ОСОБА_13 , та в цей час ОСОБА_10 не спав, він якраз пробудився від сну, лежав у ліжечку, а вона сиділа біля ліжечка на стільчику і гойдала його на подушці. Вона передала дитину ОСОБА_31 та на дитині не було ні синців ні подряпин, тільки ті про які попередила мати раніше. Біля 14.30 год. вона пішла додому, а ОСОБА_13 та ОСОБА_4 залишилися з дітками і біля 17.00 год. на її мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_11 з якою вона разом працювала в першій зміні та запитала її чи вона не бачила вона на тілі хлопчика тілесні ушкодження, що вона відповіла, що ніяких тілесних ушкоджень на дитині не було.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 стверджується також матеріалами кримінального провадження:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.10.2019 року (а.с.3);
-протоколом огляду предмета від 20.11.2019 року (а.с.50-51);
-фото-таблицями до протоколу проведення огляду предмета (а.с.52-58);
-висновком експерта № 205 від 20.11.2019 року, згідно якого у неповнолітнього ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: синець шкірних покровів на восьмому протязі лівого плеча, синець шкірних покровів на восьмому протязі правого плеча, синець шкірних покровів ділянки кута нижньої щелепи справа, на його поверхні у верхньому кінці синця садно шкірних покровів, синець шкірних покровів на рівні середньої третини шиї по правій бічній поверхні, на його поверхні у верхньому кінці синця садно шкірних покровів, паралельно йому і нижче від нього розташований синець шкірних покровів на рівні середньої тканини шиї по правій передньо-бічній поверхні, синець шкірних покровів на рівні 12 грудного хребця по прихребтовій лінії зліва, синець шкірних покровів на рівні першого, другого поперекових хребців зліва по лопатковій лінії, синець шкірних покровів на рівні 4 поперекового хребця зліва по прихребтовій ліній, синець шкірних покровів на рівні першого поперекового хребця справа по припхребтовій лінії, синець шкірних покровів на рівні 12 грудного хребця справа між прихребтовою та лопатковою лініями, синець шкірних покровів на рівні 2 поперекового хребця справа між прихребтовою та лопатковою лініями, синець шкірних покровів на рівні 4 поперекового хребця справа по прихребтовій лінії, синець шкірних покровів по передній поверхні черевної стінки справа на рівні пупка. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені в терміни, зазначені в обставинах справи, та за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів і такі нехарактерні для падіння на площині. (а.с.85-88);
-висновком експерта № 253 від 27.12.2019 року, згідно якого дуже мало імовірно, що виявлені на тілі малолітнього потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли бути спричинені від дії пальців рук та рук малолітньої дитини віком 2-3 роки. (а.с.110-114)
Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, і вина їй у вчиненні такого повністю доведена в судовому засіданні.

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 про перекваліфікацію дій обвинуваченої з ч.1 ст. 125 КК України на ст. 137 КК України не підлягає до задоволення, оскільки в суді не знайшло свого підтвердження кваліфікацій дій обвинуваченої за ст. 137 КК України, оскільки диспозиція вказаної статті передбачає невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обовязків щодо охорони життя та здоровя неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило істотну шкоду здоровю потерпілого.
Об`єктивна сторона вказаного складу злочину характеризується істотною шкодою здоров`ю потерпілого, що може виявлятися в отруєннях дітей, розповсюдженні серед них різних інфекційних захворювань, спричиненні травм, у тому числі і психічних, які викликали настання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або не значну втрату працездатності. Однак малолітньому потерпілому ОСОБА_9 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше, як 6 днів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказаний злочини класифікуються, як невеликої тяжкості, який вчинено відносно малолітньої дитини, особу винної, яка судиться вперше, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.72), висновок досудової доповіді, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (а.с. 36-37).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 в суді не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України вчинення злочину відносно малолітньої дитини.
По справі представником малолітнього потерпілого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з винної 2000,00 грн. матеріальної та 30000,00 грн. моральної шкоди.
Що стосується матеріальної шкоди, то така не підлягає до задоволення, оскільки суду не надано підтвердження на лікування потерпілого у сумі 2000,00 гривень.
Що стосується моральної шкоди, то така підлягає до часткового задоволення, а саме з врахуванням нанесення малолітньому потерпілому фізичної болі ударами та подряпинами винної, що звичайно вплинуло на стан його здоров`я, душевних нервових хвилювань дитини, погіршення здібностей потерпілого та з врахуванням матеріального становища винної ОСОБА_4 , яка згідно копії трудової книжки 29.11.2019 року звільнена з посади вихователя, на обліку в Головному упраління ПФУ в Закарпатській області не перебуває, що стверджується довідкою № 143 від 20.03.2020 року та згідно довідки виданої виконкомом Великораковецької сільської ради № 331 від 19.03.2020 року ніде не працює, підприємницькою діяльністю на території Великораковецької сільської ради не займається, а тому суд вважає визначити розмір моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень.
З урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги, що обвинувачена вину визнала частково та в цій частині розкаялася, попросила вибачення у батьків дитини, звільнилася з займаної посади, позитивно характеризується за місцем роботи, вчинила злочин невеликої тяжкості, однак відносно малолітньої дитини, тому суд, вважає, необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10000, 00 (десять тисяч) гривень. В іншій частині позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1