Справа № 752/4533/19
Провадження №: 1-кп/752/1245/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2019 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000440 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, освіта середня, який працює неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 14.03.2019 року до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , справу відносно якого ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.12.2019 року закрито, у зв`язку із його смертю, 04.01.2019 року близько 20:00 год. біля бюветного комплексу СВКП «Київводфонд», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ліснича, 3, шляхом пошкодження елементів кріплення викрали одну секцію металевої огорожі, на загальну суму 1754 гривень 69 копійок (без ПДВ), після чого направились за адресою: м. Київ, вул. Лютнева, 28, де металеву секцію продали ОСОБА_6 , який в свою чергу не знав, що дана металева огорожа є викраденою, чим завдали СВКП «Київводфонд» збитків на вказану вище суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 04.01.2019 року разом з ОСОБА_5 , який помер навесні, біля бюветного комплексу СВКП «Київводфонд», що за адресою: м. Київ, вул. Ліснича, 3, вкрали металеву секційну огорожу, яку потім здали на пункті металобрухту. Вартість збитків не оспорює, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, які раніше судимий, проте після вчинення даного злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується з позитивної сторони, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням мінімального іспитового строку та з покладенням ряду обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Судом встановлено те, що вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку відносно нього Голосіївським районним судом м. Києва 14.03.2019 року, яким його було засуджено до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, тому при визначенні остаточного покарання слід керуватися вимогами ч. 4 ст. 70 КК України. На думку суду, враховуючи обставини вчинення злочину, зокрема, час його вчинення, подальшу поведінку обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, при визначенні остаточного покарання слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, беручи до уваги всі вищевказані дані щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування остаточно визначеного покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, вказане покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року у виді 1 (одного) року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1