Справа № 638/793/20
Провадження № 1-кс/638/380/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого- слідчого судді ОСОБА_1

За участю:

Секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 17 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

Слідчим подано до суду клопотання про арешт майна, яке вилучено 17 січня 2020 року слідчим під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у громадянина Туманяна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG « SM - А500М/DS,, золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; фрагмент пристрою для куріння наркотичних засобів у вигляді двох пластикових пляшок.

Клопотання мотивоване тим, що 17.01.2020 року об 11:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав 21 прозорий полімерний пакет з розфасованою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які останній зберігав нібито з метою власного споживання.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222, від 17 січня 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що за вказаною адресою було виявлено чоловіка, що представився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., та продемонстрував паспорт громадянина України № НОМЕР_3 .

У ході огляду місця події від 17.01.2020 року о 11.00 годин, за адресою: АДРЕСА_2 , останній, у присутності двох понятих, добровільно видав наступні предмети, а саме:

1)мобільний телефон марки «SAMSUNG « SM - А500М/DS, золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

2)фрагмент пристрою для куріння наркотичних засобів у вигляді двох пластикових пляшок;

3)21 полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Вилучені речі та предмети знаходяться в Шевченківському ВП ГУ НП в Харківській області.

Вище перелічені речі у даному кримінальному провадженні визнанні речовими доказами. Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на їх знищення або переховування, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, продали письмові заяви, в яких зазначили, що підтримують доводи клопотання , просили його задовольнити з підстав, наведених в його обґрунтування та розглянути без їхньої участі..

На виконання вимог ст.. 172 КПК України, в судове засідання було викликано власника майн, який не з`явився, про причини неяґвки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідормлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Неявка учасників провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, ознайомившись з доводами клопотання , вивчивши письмові додатки до клопотання , надані органом досудового розслідування , дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».

З доводів клопотання вбачається, що перелічене майно, що вилучене під час огляду місця події може в подальшому бути використано в якості речових доказів, а його втрата, зникнення, або пошкодження перешкодить розслідуванню кримінального провадження, тобто вказане в клопотання майно, відповідає вимогам п.п. 1, 2, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Нормою частини 3 передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В суді під час розгляду клопотання знайшов своє підтвердження факт того, що виявлені та вилучені речі та предмети, є доказами кримінального правопорушення або мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, факт чого необхідно перевірити, а також визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, є необхідність у арешті вказаного майна. Не застосування арешту вказаного майна в подальшому зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Суд вважає, що вилучені під час огляду місця події речі, які є речовими доказами по даному кримінальному провадженню в розумінні вимог ст..ст.. 98, 167, 170, 173 КПК України, їх повернення власникові цього майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Вилучені речі та предмети можуть бути використані в кримінальному провадженні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути доказами в кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Арешт майна вважаю розумним та співрозмірним обмеженням права власності, завданням кримінального провадження. Повернення вищезазначених предметів може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення вищезазначених предметів та документів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000222 від 17 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 17.01.2020 року у громадянина Туманяна ОСОБА_4 , 2000 року народження , а саме:

мобільний телефон марки «SAMSUNG « SM - А500М/DS, золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ,

фрагмент пристрою для куріння наркотичних засобів у вигляді двох пластикових пляшок.

Після проведення необхідних дій , мобільний телефон марки «SAMSUNG « SM - А500М/DS, золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , повернути його власникові.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Строк пред"явлення до виконання 1 ( один) рік.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1