Справа № 202/8407/19
Провадження № 1-кс/202/38/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
25 квітня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001450 від 03.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, звільнившись з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, маючи не погашену і не зняту у встановленому законом порядку судимість, і маючи намір добути засоби до існування злочинним шляхом, скоїв розбійний напад на житловий будинок громадян для заволодіння їх майном, грошовими коштами, за наступних обставин.

ОСОБА_5 в невстановлений слідством час, та в невстановленому слідством місті, разом з ОСОБА_7 , та іншими невстановленими слідством особами домовилися про спільне скоєння розбійного нападу на подружжя ОСОБА_8 , які мешкають в

АДРЕСА_2 , вступивши у попередню змову на скоєння особливо тяжкого злочину.

Реалізуючи умови попередньої змови на скоєння розбійного нападу, 03.05.2019, в ранковий час, ОСОБА_5 разом із невстановленими співучасниками злочину та ОСОБА_7 , маючи при собі заздалегідь підготовлені засоби маскування, а саме: маски «балаклави», перчатки, вогнепальну зброю, рацію, рюкзак, в якому знаходились кайданки та засоби для зв`язування, прибули до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкають подружжя ОСОБА_8 , невстановлені співучасники злочину залишилися поблизу вказаного будинку, спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою попередження ОСОБА_5 та співучасника злочину ОСОБА_7 про можливу небезпеку для їх дій. ОСОБА_5 разом з співучасником злочину ОСОБА_7 проникли на подвір`я, де обстеживши територію домоволодіння залишилися чекати, коли двері будинку відчиняться потерпілими, та куди вони без перешкоди проникнуть.

03 травня 2019 року приблизно о 07.50 годині, коли двері будинку відчинила ОСОБА_9 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , заздалегідь одягнувши маски на обличчя, а також печатки на руки, озброївшись пістолетами, діючи узгоджено групою осіб, напали на ОСОБА_9 , де ОСОБА_5 , погрожуючи пістолетом ОСОБА_9 , здійснив один постріл в землю з метою придушення її волі до опору, діючи спільно із співучасником злочину ОСОБА_7 схопили за руки та капюшон куртки ОСОБА_9 , разом з нею зайшли в середину будинку. Коли, в цей час, зі сторони кухні, вибіг чоловік - ОСОБА_10 , ОСОБА_5 побачивши його здійснив постріл в бік шафи та наказав лягти на підлогу і мовчати. Після того, як потерпілі, усвідомлюючи загрозу життю, підкорившись вимогам нападників лягли на підлогу, співучасник злочину ОСОБА_7 одягнув ОСОБА_10 на руки кайданки, на голову маску «балаклаву», а ОСОБА_5 одягнув на руки та ноги пластикові стяжки дружині ОСОБА_9 та сину ОСОБА_11 , потребували негайної передачі їм грошових коштів. Після чого, з метою захисту своєї родини ОСОБА_10 , попрохав нападників не чіпати дружину та сина, зняти з нього маску «балаклаву», щоб він міг видати гроші, які знаходяться у будинку. Продовжуючи скоювати злочин, співучасник злочину ОСОБА_7 , тримаючи в руках пістолет, направляючи його у бік ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , залишився з останніми, не даючи їм можливості покликати на допомогу та припинити незаконні дії нападників. В цей час ОСОБА_5 , тримаючи в руках пістолет, разом з ОСОБА_10 направилися до підвального приміщення, де знаходиться сейф з грошовими коштами. Перебуваючи в підвальному приміщенні потерпілий ОСОБА_10 вказав ОСОБА_5 місце, де знаходяться ключі від сейфа, останній отримавши їх, самостійно відкрив сейф, заволодівши при цьому грошовими коштами у сумі 10 000 доларів США та 176 000 грн. Після чого ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_10 піднялися на перший поверх, де знаходився співучасник злочину ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і знову поклали ОСОБА_10 на підлогу, одягнувши на нього маску «балаклаву».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 діючи групою осіб зі співучасником злочину ОСОБА_7 , продовжили вимагати інші грошові кошти, цінності та зброю, які є в будинку. Після чого, потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що в нього є травматичний пістолет «ПМР» із дозволом, який знаходиться в його автомобілі марки «FORD F150»,

д.з. НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_5 , разом із співучасником злочину

ОСОБА_7 замінивши кайданки на руках ОСОБА_10 на мотузку, заволоділи грошовими коштами, травматичним пістолетом «ПМР» із дозволом, повідомили по рації невстановлених співучасників злочину що виходять з будинку, та з місця злочину зникли.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, поєднанні з проникненням у житло, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 в невстановлений слідством час, та в невстановленому слідством місті маючи умисел на вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_12 , які мешкають в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, вступив у попередню змову з невстановленими особами, розподіливши між собою ролі в скоєні вищевказаного злочину.

Виконуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 14 червня 2019 року приблизно о 21:00 годині разом з невстановленими співучасниками злочину прибули до будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, а саме подружжя ОСОБА_12 , згідно з розподіленими між собою ролями ОСОБА_5 одягнувши заздалегідь заготовлену маску та рукавиці, взявши рацію та рюкзак, озброївшись пістолетом, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , а невстановлений співучасник злочину згідно своєї ролі в скоєні злочину залишився поблизу вказаного будинку, спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_5 про можливу небезпеку для його дій. В цей час ОСОБА_5 , виконуючи умови попередньої змови, проник через незачинені вхідні двері всередину будинку АДРЕСА_3 , де в цей час знаходились ОСОБА_13 разом із чоловіком - ОСОБА_14 та сином ОСОБА_15 , направив пістолет в їх бік, погрожуючи застосуванням насильства, зробив два постріли в стіну, придушуючи волю до їх опору наказав лягти на підлогу обличчям вниз, на що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підкорилися вимогам нападника. Після чого, ОСОБА_5 по черзі одягнув на руки потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 кайданки, а на очі пов`язки і потребував негайно віддати йому грошові кошти, які малися в будинку.

У цей час потерпіла ОСОБА_13 , розуміючи, що відбувається, та з метою припинення злочинних діянь ОСОБА_5 , натиснула кнопку-виклику охоронців «Гуард» на брелку, який знаходився у неї в руках. В цю мить ОСОБА_5 отримавши на свою рацію голосове сповіщення від невстановленого співучасника злочину про наближення автомобіля охорони «Гуард» припинив злочинні діяння, побоюючись бути затриманим втік, залишивши свій рюкзак на місці скоєння злочину.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, поєднанні з проникненням у житло, органом досудового розслідування кваліфіковано ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2019 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
25 квітня 2020 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
25 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
25 квітня2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, так як останній вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді 12-ти років позбавлення волі, на теперішній час встановлений той факт що підозрюваний тривалий час не має легального доходу для існування, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає, не має тісних соціальних зав`язків; підозрюваний може незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також має можливість встановити повні анкетні дані свідків, понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій за даним кримінальним провадженням; окрім цього підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується враховуючи те, що підозрюваний займаються незаконною діяльністю тривалий час, має знайомства в правоохоронних органах, не має офіційного джерела для існування, тому може надалі займатись розбійними нападами з використанням вогнепальної зброї.
Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого, зазначаючи про необґрунтованість підозри та недоведеність слідчим існування ризиків, зазначених у клопотанні. Просила суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння, яке полягає у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, поєднанні з проникненням у житло.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній перебував у розшуку та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Також є підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння або залякування, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях.

Окрім цього є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже був неодноразово судимий, в тому числі за розбій та має не погашену в законному порядку судимість.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на 60 діб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на строк 60 діб.

Визначити строк дії ухвали до 10 год. 50 хв. 23 червня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1