Справа № 182/1973/20
Провадження № 1-кп/0182/844/2020
У Х В А Л А
Іменем України
28.05.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополі кримінальне провадження №0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000374 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України. Стосовно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 червня 2020 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування, можливість продовження злочинної діяльності, впливу на свідків. А у разі доведеності вини обвинуваченим може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, останні вчинили тяжкий корисливий злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбували покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного місця проживання, законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів. Крім того, вони можуть перешкоджати провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_8 вважала за можливе звільнити обвинувачених з-під варти, оскільки вона переконана, що в подальшому вони не будуть вчиняти злочини і стануть на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання сестри обвинуваченого за адресою АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 покладалися на розсуд суду під час вирішення клопотання прокурора.
Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, думку потерпілої, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою на даній стадії судового розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. На думку суду об`єктивно існує ризик ухилення від суду, оскільки у разі визнання обвинувачених винними у вчиненні інкримінованого злочину кожному з них може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину стосовно особи похилого віку ОСОБА_8 , 1939 р.н.,

який вчинили через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбували покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Вони не мають законного стабільного джерела доходу, а ОСОБА_3 фактично не має постійного місця проживання. Як повідомив, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні інкримінований злочин він вчинив разом з рідним братом ОСОБА_9 і його цивільною дружиною, у яких тимчасово проживав на момент вчинення злочину. При цьому ОСОБА_10 цивільна дружина його брата є свідком сторони обвинувачення у зазначеному кримінальному провадженні, яка ще не допитана судом і на яку безумовно може здійснити тиск обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі. Крім того, жодна особа, зокрема і рідна сестра обвинуваченого ОСОБА_3 , за адресою проживання якої він просить обрати йому домашній арешт, до тепер не звернулася до суду з клопотанням поручитися за нього. Так само, до суду не звернулися близькі і рідні обвинуваченого ОСОБА_4 з клопотанням поручитися за нього і забезпечити належну процесуальну поведінку. У зв`язку з чим обґрунтовано існує ризик того, що кожен з них може вчинити інші кримінальні правопорушення, що також в подальшому може спонукати їх до переховування від суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, який зможе запобігти існуванню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на які послався прокурор у судовому засіданні і які, на думку суду, є обґрунтованими. Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно кожного з обвинувачених, не встановлені. Враховуючи викладені обставини, а також беручи до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 боїться свого брата, який не допитаний судом, з яким він спільно проживав, вважаю, що підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт не вбачається.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченим розмір застави, достатній для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених КПК.

Частина 5 статтті 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи всі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особи обвинувачених, їх майновий стан, суд вважає доцільним визначити для кожного з обвинуваченимх розмір мінімальний застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 26 липня 2020 року.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 26 липня 2020 року.
Визначити кожному з обвинувачених заставу у сумі кратній 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений/ обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язані виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, відповідно до рішення Конституційного суду України.

Суддя: ОСОБА_1