ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 21-з/803/199/19 Справа № 202/7526/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:
заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за заявою ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, -

встановила:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого (прокурора) - скасовано та постановлено повернути матеріали до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про роз`яснення ухвали апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, в якій просить:

- визнати незаконним недотримання розумних строків здійснення досудового слідства;

- долучити до справи третю особу - Торгово-промислову палату України (далі - ТППУ);

- надати правову визначеність про наявність факту та початку нерозумних строків досудового слідства;

- надати правову визначеність про неспроможність прокуратури та суду забезпечити розумні строки здійснення досудового слідства є обставиною непереборної сили, яка почалася у 2016 році та триває досі (тривалі форсмажорні обставини);

- надати правову визначеність чи можливо було передбачити недотримання розумних строків здійснення досудового слідства заздалегідь;

- надати правову визначеність, чи вправі особа розраховувати на виконання законодавства та дотримання розумних строків усунення злочинних дій, які встановлені законом, або зобов`язана ураховувати ймовірність недотримання законодавства, розумних строків та не усунення наслідків злочину.

Необхідність роз`яснення судового рішення вбачає у тому, що ним було подано заяву до ТППУ про надання сертифікату про форсмажорні обставини (незаконний арешт майна), але рішенням ТППУ від 08.05.2019 року № 1127/05-5 йому було відмовлено у визнанні обставин непереборної сили.

Зазначає, що необхідна правова визначеність деяких інших обставин, які вже розглянув апеляційний суд, для застосування такої визначеності у ТППУ на рівні виконання службових обов`язків відповідальними особами.

Вказує, що така форма захисту необхідна, оскільки має певні зобов`язання, які не може виконати як фізична особа - підприємець та як фізична особа, оскільки не має інших джерел доходу, окрім як кошти, на які незаконно, на його думку, було накладено арешт.

Зауважує, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні, однак не може отримати соціальну допомогу на випадок вимушеного безробіття.

До початку судового засідання, 16.12.2019 року, ОСОБА_5 подав до апеляційного суду уточнення до заяви про прийняття додаткового рішення та надання роз`яснення ухвали судді від 28.11.2019 року, в якій просить прийняти відносно ТППУ додаткове рішення:

- зобов`язати видати йому сертифікат про форсмажорні обставини;

- визнати, що форсмажорні обставини є тривалими (почалися з 2015 року та тривають досі, оскільки порушені розумні строку досудового слідства у кримінальній справі про незаконний арешт його майна);

- надіслати до відома копію роз`яснення та рішення суду до Університету імені Нобеля, Президенту України.

Вказує, що сертифікат йому потрібен для відновлення навчання в університеті за форсмажорними обставинами або відшкодування шкоди, заподіяної ТППУ неправомірною відмовою у наданні такого сертифіката про форсмажорні обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку заявника ОСОБА_5 , який підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами його заяви, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Судове рішення повинно бути зрозумілим. Зрозумілість полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого (прокурора) - скасовано та постановлено повернути матеріали до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.
Ухвала, яку заявник просить роз`яснити, на думку колегії суддів, викладена в ясній зрозумілій формі, в ній чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті предмету судового розгляду, а саме підстави скасування апеляційним судом ухвали слідчого судді від 08.11.2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 , та необхідності повернення матеріалів до суду першої інстанції для прийняття судового рішення.
Ухвала апеляційного суду не містить незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що зазначена ухвала є зрозумілою.
Дослідженням вказаної ухвали за поданою ОСОБА_5 заявою встановлено, що ухвала складена у відповідності до вимог ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України. Мотивувальна частина містить мотиви прийнятого рішення, у висновках містяться посилання на відповідні норми кримінального процесуального закону. Резолютивна частина містить чіткий висновок, і також є зрозумілим та не містить суперечностей, які викликають труднощі її розуміння.
Колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_5 за своєю суттю не є заявою про роз`яснення вказаної ухвали, оскільки фактично містить в собі вимоги для постановлення додаткового рішення, що не передбачено вимогами кримінального процесуального Закону, та щодо задоволення в одному судовому рішенні усіх вимог заявника.
Крім того, на переконання колегії суддів, вимоги заяви ОСОБА_5 не відносяться до предмету судового розгляду в порядку ст. 380 КПК України, а тому підстави для роз`яснення вказаної ухвали - відсутні.
Керуючись ст. ст. 380, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
В задоволенні заяви ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3