Справа № 446/612/20
ВИРОК
19.05.2020 року м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого.
у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст. 185 КК України, -
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
17.02.2020 о 21:00 год., ОСОБА_3 перебував у приміщенні квартири, що знаходиться по АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_5 , де разом із останнім розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртного, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 піти у магазин з метою придбання пива, на що він погодився. Тоді, ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що не мав при собі готівкових коштів, надав ОСОБА_3 кредитну картку, відкриту у ПАТ КБ "Приватбанк" на своє ім`я, при цьому повідомивши пін-код до наданої картки.
Отримавши вказану кредитну картку, ОСОБА_3 пішов у магазин "Світоч", що знаходиться по вул. І. Франка, 28 у смт Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, де придбав пиво і сигарети, після чого із придбаним товаром повернувся у помешкання ОСОБА_5 , де вони продовжили випивати спиртні напої, при цьому ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи значення своїх дій та їх наслідків, з метою подальшого зняття готівкових коштів, кредитну картку ОСОБА_5 не повернув, чим здійснив привласнення даної картки ПАТ КБ "Приватбанк" з магнітним носієм інформації, держателем якої є ОСОБА_5 та яка згідно ст.1 Закону України "Про інформацію", ст.14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом й засобом доступу до банківського рахунку.
Таким чином ОСОБА_3 привласнив офіційний документ, тобто вчинив злочин, який передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня о 22:07 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поряд із банкоматом АТ "Кредобанк" по вул. І. Франка, 31 у смт Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою викрадення грошових коштів з кредитної картки, відкритої у ПАТ КБ "Приватбанк", держателем якої є ОСОБА_5 , у період часу з 22:07 год. по 22:09 год., зняв, тобто таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд і тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна - злочин, який передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
18 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадянч та за 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення та просить затвердити угоду.
Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_3 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Також дії які інкримінуються ОСОБА_3 у скоєнні злочину за ч.1 ст.357 КК України дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкціями частини 1 статті 185 та частини 1 статті 357 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутня.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази: компакт-диск BRTech, формату DVD-R, ємністю 4,76 Gb залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про примирення укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 від 18 березня 2020 року у м. Кам`янка-Бузька.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч.1 ст.357 КК Україна та призначити йому покарання -
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень;
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень.
Речові докази: компакт-диск Verbatim DVD+R 4, 7 Gb, з серійним номером PSP6B1VF21112233 4 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1