Справа № 467/283/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника установи виконання покарань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання за хворобою,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із хворобою.

Позиція учасників справи

В судовому засіданні засуджений своє звернення уточнив, вказав, що просить звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Зокрема, посилався на те, що у вересні 2019 року у нього було виявлено рак крові, а тому один раз на місяць йому потрібно проходити обстеження в Миколаївській обласній лікарні, а також періодично здавати молекулярний аналіз крові у м. Києві.

У зв`язку із цим, його перебування в установі попереднього ув`язнення утруднює лікування, що негативно впливає на стан його здоров`я.

Представник установи виконання покарання при вирішенні порушеного засудженим питання поклався на розсуд суду та пояснив, що керівництво установи не надало дозвіл на етапування ОСОБА_4 до лікувальної установи через відсутність судового рішення, а тому він на даний час відбуває покарання в Арбузинській ВК №83.

Завідувач медичної частини Арбузинської ВК №83 пояснив в судовому засіданні, що керівництво установи виконання покарань не надало дозвіл на етапування засудженого з метою його обстеження.

Він особисто звертався до адміністрації установи виконання покарань з питання обстеження та лікування ОСОБА_4 , оскільки умови медичної частини Арбузинської ВК №83 не дозволяють забезпечити належне його лікування.

Прокурор у свою чергу, проти задоволення цього звернення заперечив, мотивуючи відсутністю необхідного висновку комісії лікарів, який вказував би на те, що хвороба засудженого перешкоджає відбуванню покарання у виді позбавлення волі.

Мотиви суду

За такого, суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні у його розпорядженні докази, зокрема, оцінивши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення порушеного перед ним питання, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого.

Стаття 84 КК України визначає умови, за наявності яких можливе звільнення особи від відбування покарання за хворобою.

Так, відповідно до ч.1 ст. 84 КК України звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно достатей 92-95цього Кодексу.

Особа ж, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи ( ч.2 ст. 84 КК України).

Отже, особа звільняється від відбування покарання у разі : 1) якщо вона під час відбування покарання захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними; 2) після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

При цьому, таке звільнення не є обов`язком суду і вирішення відповідного питання відноситься до дискреційних повноважень суду з обов`язковою оцінкою тяжкості вчиненого злочину, характеру захворювання та особи засудженого, а так само й інших обставин, які тим чи іншим чином мають значення для прийняття рішення.

Тобто, у даному випадку має бути належно доведено, що особа захворіла тяжку хворобу після вчинення злочину або постановлення вироку, але остання ( ця хвороба) перешкоджає відбуванню покарання у виді позбавлення волі.

Та у цьому випадку суд установив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Советського районного суду м. Уфи республіки Башкортостан від 30 листопада 2015 року за ч.3 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації із застосуванням ст. 64 того ж Кодексу до 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року вказаний вирок приведено у відповідність до законодавства України та постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі.

Наразі ОСОБА_4 відбуває покарання в Арбузинській ВК № 83, однак порушив питання про його звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою.

Так, матеріали особової справи засудженого містять дані про те, що з 02 вересня 2019 року засуджений був поставлений на «д» облік лікаря гематолога Миколаївської обласної клінічної лікарні з діагнозом хронічний мієлоїдний лейкоз хронічної фази ( а.о.с. 190).

Хворому було рекомендовано включення в програму по лікуванню хронічного мієлоїдного лейкоза, нагляд у лікаря гематолога та огляд один раз на місяць.

Зокрема, мати засудженого ОСОБА_6 звернулась до Арбузинської ВК №83 із заявою про організацію доставки засудженого ОСОБА_4 до СІЗО з метою участі у програмі лікування лейкозу та проходження обстеження.

Заступник директора ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України листом від 25 вересня 2019 року звернувся до Адміністрації ДКВС України із запитом про організацію тимчасового переведення ( на період лікування) засудженого ОСОБА_4 до ДУ «Миколавїський слідчий ізолятор» для проведення специфічного амбулаторного лікування на базі обласного онкологічного диспансеру м. Миколаєва.

Начальник ДУ «Арбузинської ВК №83», у свою чергу, рапортом від 13 вересня 2019 року ( написано олівцем) ймовірно звернувся до начальника Південного міжерігонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації щодо сприяння у вирішенні питання переведення засудженого ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання в ДУ «Миколавїський слідчий ізолятор» через хворобу останнього.

Будь яких інших відомостей про те, що адміністрація ДУ «Арбузинська ВК №83» отримала відповідь на вказані запити чи то повторно зверталась із подібного роду питаннями з метою організації етапування засудженого для лікування, матеріали особової справи засудженого не містять.

Тому засуджений у березні 2020 року звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Суд, же вирішуючи його суті, відмічає наступне.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначено у Додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Зокрема, це нормативний акт регламентує процедуру підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою ( Розділ VI).

Так, згідно п.1 Розділу VI Порядку, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу ( п.2 Розділу VI Порядку).

До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів, а з урахуванням результатів медичного огляду засудженого ця комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку ( п.п.4,6 Розділу VI Порядку).

На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою. До подання додаються особова справа засудженого і висновок комісії ( п.п.11, 12 Розділу VI Порядку).

Проте, як установив, суд матеріали особової справи засудженого не містять жодних даних щодо обставин, регламентованих вказаним Порядком, а як наслідок, суд констатує відсутність визначених законом передумов умов звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі через хворобу.

Інакше кажучи, недотримання наведено вище порядку направлення засудженого обстеження засудженого і отримання відповідного висновку із подальшим звільненням його від відбування покарання, буде свідчити про незаконність такого звільнення.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого, ще не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідно ст. 84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Так, згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

При цьому, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії ( п. 5 вказаної вище постанови ВСУ № 8 від 28.09.1973р.).

У цьому контексті слід вказати, що сама по собі довідка із зазначенням діагнозу, без висновку спеціальної лікарської комісії, не може сприйматись як достатня підстава для прийняття рішення на користь звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Втім, у цьому випадку вказаної процедури із боку установи виконання покарань, незважаючи на звернення матері засудженого, дотримано не було, а тому суд констатує відсутність на цей час передумов для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України, і приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні його звернення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі погіршення стану здоров`я засудженого після відмови у його звільненні від подальшого відбуття покарання через хворобу повторно подання, оформлене у встановленому законом порядку, може бути надіслано до суду на підставі відповідного висновку комісії незалежно від часу винесення судом рішення про відмову.

З цих мотивів, керуючись ст. 84 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання за хворобою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1