ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/109/20 Номер провадження 11-кп/814/710/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 31.03.2020,-
ВСТАНОВИЛА:
31.03.2020 Ленінським районним судом м. Полтава відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканду, Республіка Узбекістан, узбека, громадянина Узбекистану, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого,
- засудженого 14.04.2017 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
4.07.2017 Апеляційним судом м. Києва згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 27.11.2016 по 20.06.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_10 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, є передчасним.
В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31.03.2020, клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неврахував обставин, які є обов`язковими для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Так під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_11 засуджений 14.04.2017 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, а саме за те, що 27.11.2016 приблизно о 18год. 40хв. ОСОБА_11 , знаходячись по вул. Цвєтаєвої, 13 в м. Києві за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли ззаду до незнайомого їм ОСОБА_12 , який тримав при собі сумку. Після чого ОСОБА_10 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілого ОСОБА_12 , наніс останньому в область голови один удар невстановленим досудовим розслідуванням тупим предметом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 легке тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці справа, тим самим подолав волю потерпілого до опору, а невстановлена досудовим розслідуванням особа шляхом ривка рукою відкрито заволоділа сумкою потерпілого ОСОБА_12 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 70 000 грн., ключі від квартири та автомобіля, технічний паспорт на автомобіль «Range Rover», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 та дві картки «Приватбанку», які не становлять матеріальної цінності для потерпілого.
4.07.2017 Апеляційним судом м. Києва вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2017 залишено без змін. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_13 зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 27.11.2016 по 20.06.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с.20-22 т.1).
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIIIвід 26.11.2015, яка діяла до 21червня 2017року),зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження,у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, за рішенням суду засудженому ОСОБА_13 фактично зменшено строк покарання в період з 27.11.2016 по 20.06.2017, тим самим скорочено на 6 місяців 24 дні період відбування призначеного судом покарання.
Початок строку покарання ОСОБА_13 визначено з 27.11.2016, кінець строку покарання 2.11.2020. Станом на 17.01.2020 засуджений ОСОБА_11 відбув 2/3 строку покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_11 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.11.2016.
ОСОБА_11 за час перебування в СІЗО м. Києва характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 8.09.2017 покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_9 , наданої в.о. начальника відділення СПС ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та затвердженої начальником установи 29.01.2020, вбачається, що ОСОБА_11 за допущені порушення установленого порядку відбування покарання п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має два заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься задовільно. За станом здоров`я працездатний, в зв`язку з відсутністю робочих місць на виробництві не працевлаштований. Заходи виховного характеру відвідує, робить правильні для себе висновки. У відведений час читає художню літературу та дивиться програми телепередач. З рідних підтримує зв`язок з батьками, зв`язок із ними підтримує шляхом телефонних розмов, спілкується з ними та побаченнях, отримує від них посилки та передачі. За характером спокійний, скритний. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Підтримує рівні відносини у середовищі засуджених. Вину у скоєному злочині не визнає.
Засудженому ОСОБА_13 комісією установи відмовлено: 16.11.2017 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 101 КВК України; 16.08.2018 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 82 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення; 16.05.2019 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.
Станом на 25.01.2020 оцінка ступеню виправлення: «Стає на шлях виправлення» (а.с.11).
За час відбування покарання ОСОБА_11 має: 2 заохочення: 16.09.2019 за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 16.12.2019 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; 5(п`ять) стягнень від : 13.09.2017, 15.09.2017 попередження, догана за відмову від чергування згідно графіку; 20.09.2017 ДІЗО 10 діб за відмову від виконання обов`язків чергового по житловій секції; 31.10.2018, 13.03.2019 догана, попередження за невихід до їдальні, погашено(а.с. 12).
Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 медичної частини № 64 від 28.01.2020, за результатами профілактичних медичних оглядів 2017-2019 років встановлено попередній діагноз: виразкова хвороба шлунку в стадії стійкої ремісії. За час перебування в установі на стаціонарному лікуванні в медичній частині не перебував, в лікувальних закладах ДКВС не лікувався. На даний час стан здоров`я задовільний. Групи інвалідності немає. З працевлаштуванням.
За даними довідок головного бухгалтера ПВК № 64, які містяться в особовій справі засудженого та в матеріалах судової справи, вбачається, що заробітна плата засудженому ОСОБА_13 нараховувалась з липня 2019 року по серпень 2019 року в загальному розмірі 102 грн. 49 коп.
Отже, за період відбування покарання в установі виконання покарань більше 3 років засуджений ОСОБА_11 був працевлаштований лише протягом кількох місяців.
З характеристики засудженого ОСОБА_9 , затвердженої начальником установи виконання покарань 16.05.2019, вбачається, що останній характеризувався негативно, станом на 16.05.2019 оцінка ступеню його виправлення: "Не довів своє виправлення"(а.о.с.142 т.2).
Після цього засуджений ОСОБА_11 змінив свою поведінку, у період з липня 2019 року по серпень 2019 року працював, в подальшому в зв`язку з відсутністю робочих місць добровільно за власною ініціативою залучався до додаткових неоплачуваних робіт з благоустрою установи, до виконання яких ставиться з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк, порушень техніки безпеки не допускає, за що отримав два заохочення 16.09.2019 та 16.12.2019.
Суд першої інстанції проаналізувавши наявні у справі докази та встановлені обставини, дійшов висновку, що останній рік засуджений ОСОБА_11 активно та послідовно демонструє позитивні зміни у поведінці, ставленні до праці й режиму відбування покарання. Відповідно, місцевий суд правильно визнає обґрунтованою зміну ступеню його виправлення, визначену представниками установи виконання покарань з "Не довів своє виправлення" та "Стає на шлях виправлення".
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , суд першої інстанції правильно врахував наявність заохочень за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, встановлених КВК України, та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці і те, що засуджений ОСОБА_11 дотримується вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, стає на шлях виправлення, але не довів своє виправлення.
Одночасно з цим місцевий суд правильно врахував і те, що відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_7 від 16.05.2019, останній характерезувався негативно, а оцінка ступеню його виправлення: "Не довів своє виправлення", за період відбування покарання в установі виконання покарань більше 3 років ОСОБА_11 був працевлаштований лише протягом кількох місяців, а також мав п`ять стягнень, а саме за: відмову від чергування згідно графіку; відмову від виконання обов`язків чергового по житловій секції; невихід до їдальні.
Доводи апелянта про неврахування судом того, що суд неповно з`ясував обставини справи та неврахував обставин, які є обов`язковими для об`єктивного з`ясування можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого рішення судом першої інстанції.
З огляду на те, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення за весь час відбування покарання, а не за час який передує звільненню, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника засудженого.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого за весь час відбування покарання та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно - дострокового звільнення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31.03.2020 щодо ОСОБА_9 - без змін.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4