КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/141/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 06 год. 44 хв. 10.12.2019.
Визначено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 год. 00 хв. 07 лютого 2020 року включно.
Взято підозрюваного ОСОБА_7 під варту в залі суду.
Одночасно визначено розмір застави у сумі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено до 07 лютого 2020 року включно.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 11.12.2019, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при прийнятті рішення слідчим суддею не дотримано вимог КПК України та не враховано практику Європейського суду з прав людини.
Апелянт зазначає, що в ході розгляду клопотання, прокурором не доведено наявності жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, немає жодного доказу, який би підтверджував причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а сама підозра є необґрунтованою. Крім того, в матеріалах клопотання жодним чином не підтверджена сума нібито викрадених грошових коштів у потерпілих.
Також апелянт зазначає, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя не в достатній мірі врахував матеріальне становище підозрюваного та визначив розмір застави, який не є помірним для нього, не враховував наявність на утриманні ОСОБА_7 матері похилого віку, яка не має можливості самостійно пересуватися та дбати про себе, тим самим поставивши під загрозу її життя, адже без піклування сина, вона не зможе повноцінно жити.
Крім того апелянт зазначає, що розглядаючи клопотання слідчого про обрання тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя не з`ясував та не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.
Апелянт також звертає увагу на те, що слідчий суддя неправомірно визначив строк застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до оскаржуваної ухвали, строк запобіжного заходу визначено до 07.02.2020 року, а строк досудового розслідування закінчується 04.01.2020 року, тобто обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою поза межами строку досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
10.12.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 02.09.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на основі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання із умовним терміном 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, в невстановленому слідством місці, не пізніше квітня 2019 року, більш точної дати на цей час не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, з метою незаконного збагачення шляхом обману громадян, увійшли в злочинну змову, з метою систематичного заняття злочинною діяльністю, пов`язаною із заволодінням коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайства).
Після чого ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 розробили та узгодили злочинний план скоєння шахрайств до якого входило:
- розподіл обов`язків між учасниками групи. Так, функції учасників ділились на три групи: перша здійснення телефонних дзвінків потерпілим та введення їх в оману, друга прибуття до місця перебування потерпілих та отримання грошових коштів, третя здійснення комунікації між учасниками;
- підшукування потерпілих серед осіб похилого віку, переважно поодиноких осіб, які ведуть усамітнений спосіб життя та мають заощадження грошових коштів, отримання відомостей стосовно їх близьких родичів;
- здійснення телефонного дзвінка, при якому учасник групи, видаючи себе за близького родича потерпілого, вводячи його в стресовий стан шляхом імітування трагічної обстановки, а саме повідомляє про дорожньо-транспортну пригоду, учасником якої він став та отримав суттєві травми, у зв`язку з чим потрібні грошові кошти для проведення негайного лікування, які треба передати довіреній особі, яка прийде до місця мешкання потерпілого;
- комунікація та передача інформації між учасниками, а саме повідомлення актуальної інформації про місце перебування потерпілих, наявні грошові кошти, точної легенди особи, яка здійснює отримання грошових коштів;
- безпосереднє прибуття особи, яка отримує грошові кошти, до місця перебування потерпілого, користуючись розгубленістю потерпілого, отримання коштів та негайне зникнення з місця події;
- інформування щодо результативності вчинення злочинів та сум викрадених коштів;
- розподіл викрадених коштів між усіма учасниками групи в попередньо обумовлених долях.
Так, 10.10.2019, перебуваючи в невстановленому слідством місці, вказана група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та інших невстановлених слідством осіб, з метою вчинення нового корисливого злочину, переслідуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, розподілили ролі між собою. Так, згідно визначеного плану ОСОБА_12 мав прибути до місця проживання особи, вибраної в якості жертви, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та здійснити заздалегідь обумовлені дії, направлені на отримання грошових коштів потерпілого, при цьому інформувавши про використану легенду. Також, з метою усунення перешкод у шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілого, згідно визначеного плану ОСОБА_11 мала здійснити телефонний дзвінок потерпілому, в ході якого, згідно обумовленої легенди, ввести його в оману та спонукати до передачі наявних грошових коштів ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи здійснювали допоміжні функції, а саме за потреби виконували роль «лікаря» в ході телефонної розмови, здійснювали комунікацію та взаємозв`язок між учасниками.
В подальшому, згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_12 , близько 15 год., 10.10.2019 прийшов до кв. АДРЕСА_3 , по місцю проживання потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружини потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких він ввів в оману, повідомивши неправдиву інформацію, що він є другом зятя потерпілого ОСОБА_16 . Також ОСОБА_12 повідомив завідомо неправдиву інформацію, про те, що ОСОБА_16 та донька потерпілого ОСОБА_17 потрапили у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого необхідні гроші для проведення операції. В цей час, згідно відведеної злочинної ролі, невстановлена особа здійснила телефонний дзвінок на мобільний номер телефону НОМЕР_1 потерпілому ОСОБА_14 та, видаючи себе за доньку ОСОБА_17 , здійснила психологічний тиск на потерпілого, плачучи та спонукаючи потерпілого до передачі грошових коштів ОСОБА_12 , мотивуючи обмеженим часом до проведення операції.
ОСОБА_14 , перебуваючи в довірливому стані, здійснив дії, направлені на збір коштів, після чого, нічого не підозрюючи, передав грошові кошти в сумі 28 000 доларів США ОСОБА_12 , який в подальшому вийшов з під`їзду та направився в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток в особливо великих розмірах на суму 28 000 доларів США, що на момент вчинення згідно офіційного курсу НБУ складало 694 680 гривень.
Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужого майна шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім цього, 23.10.2019, перебуваючи в невстановленому слідством місці, вказана група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та інших невстановлених слідством осіб, з метою вчинення нового корисливого злочину, переслідуючи злочинний умисел на незаконне повторне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, розподілили ролі між собою.
Так, згідно визначеного плану, ОСОБА_12 мав прибути до місця проживання особи, вибраної в якості жертви, а саме ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 , та здійснити заздалегідь обумовлені дії, направлені на отримання грошових коштів потерпілого, при цьому інформувавши про використану легенду. Також, з метою усунення перешкод у шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілого, згідно визначеного плану, ОСОБА_11 мала здійснити телефонний дзвінок потерпілому, в ході якого згідно обумовленої легенди ввести його в оману та спонукати до передачі наявних грошових коштів ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи здійснювали допоміжні функції, а саме за потреби виконували роль «лікаря» в ході телефонної розмови, здійснювали комунікацію та взаємозв`язок між учасниками.
В подальшому, згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_11 , 23.10.2019, приблизно о 15:50 год., здійснила телефонний дзвінок на міський стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_18 , який в цей час перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , видавши себе за дочку потерпілого ОСОБА_18 , повідомила, що вона потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого необхідні гроші для проведення операції. ОСОБА_18 , перебуваючи в довірливому стані, знаходячись постійно на телефонному зв`язку, де розмовляв з ОСОБА_11 , яка сказала передати грошові кошти чоловіку на ім`я ОСОБА_19 , який в цей час подзвонив у дзвінок квартири, ОСОБА_18 відкрив двері квартири, де на сходинковій клітині стояв раніше невідомий останньому ОСОБА_12 .
ОСОБА_12 представився ОСОБА_19 , другом дочки потерпілого, яким в дійсності не є, та сказав, що йому необхідно передати грошові кошти. ОСОБА_18 , нічого не підозрюючи, передав грошові кошти в сумі 6000 доларів США ОСОБА_12 , який в подальшому вийшов з під`їзду та направився в невідомому напрямку.
Внаслідок дій вказаної злочинної групи потерпілому ОСОБА_18 завдано матеріальний збиток на суму 6000 доларів США, що на момент вчинення згідно офіційного курсу НБУ складало 148 860 гривень.
Крім цього, 31.10.2019 року, перебуваючи в невстановленому слідством місці, вказана група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та інших невстановлених слідством осіб, з метою вчинення нового корисливого злочину, переслідуючи злочинний умисел на незаконне повторне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, розподілили ролі між собою. Так, згідно визначеного плану ОСОБА_12 мав прибути до місця проживання особи, вибраної в якості жертви, а саме ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_5 , та здійснити заздалегідь обумовлені дії, направлені на отримання грошових коштів потерпілого, при цьому інформувавши про використану легенду. Також, з метою усунення перешкод у шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілого, згідно визначеного плану ОСОБА_11 мала здійснити телефонний дзвінок потерпілому, в ході якого згідно обумовленої легенди ввести його в оману та спонукати до передачі наявних грошових коштів ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи здійснювали допоміжні функції, а саме за потреби виконували роль «лікаря» в ході телефонної розмови, здійснювали комунікацію та взаємозв`язок між учасниками.
В подальшому, згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_11 , 31.10.2019, приблизно о 11:30 год., здійснила телефонний дзвінок на міський стаціонарний номер телефону НОМЕР_3 потерпілій ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка в цей час перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , та видавши себе за дочку потерпілої, повідомивши, що вона потрапила у дорожньо-транспортну пригоду в результаті чого необхідні гроші для проведення операції. ОСОБА_20 , перебуваючи в довірливому стані, знаходячись постійно на телефонному зв`язку, де розмовляла з ОСОБА_11 , яка сказала передати грошові кошти чоловіку на ім`я ОСОБА_19 , який в цей час подзвонив у дзвінок квартири, ОСОБА_20 відкрила двері квартири, де на сходинковій клітині стояв раніше невідомий останній ОСОБА_12 .
ОСОБА_12 представився ОСОБА_19 , другом дочки потерпілого, яким в дійсності не є, та сказав, що йому необхідно передати грошові кошти. ОСОБА_20 , нічого не підозрюючи, передала грошові кошти в сумі 1660 доларів США, 20 Євро, 8240 гривень ОСОБА_12 , який в подальшому вийшов з під`їзду та направився в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Крім цього, 04.11.2019, перебуваючи в невстановленому слідством місці, вказана група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та інших невстановлених слідством осіб, з метою вчинення нового корисливого злочину, переслідуючи злочинний умисел на незаконне повторне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, розподілили ролі між собою. Так, згідно визначеного плану ОСОБА_12 мав прибути до місця проживання особи, вибраної в якості жертви, а саме ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_6 , та здійснити заздалегідь обумовлені дії, направлені на отримання грошових коштів потерпілого, при цьому інформувавши про використану легенду. Також з метою усунення перешкод у шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілого, згідно визначеного плану, ОСОБА_11 мала здійснити телефонний дзвінок потерпілому, в ході якого згідно обумовленої легенди ввести його в оману та спонукати до передачі наявних грошових коштів ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи здійснювали допоміжні функції, а саме за потреби виконували роль «лікаря» в ході телефонної розмови, здійснювали комунікацію та взаємозв`язок між учасниками.
В подальшому, згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_11 04.11.2019, приблизно о 14:40 год., здійснила телефонний дзвінок на міський стаціонарний номер телефону НОМЕР_4 потерпілому ОСОБА_22 , який в цей час перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , та видавши себе за невістку потерпілого ОСОБА_23 , повідомила, що вона разом із сином потерпілого ОСОБА_24 потрапили у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого необхідні гроші для проведення операції. ОСОБА_25 , перебуваючи в довірливому стані, знаходячись постійно на телефонному зв`язку, де розмовляв з ОСОБА_11 , яка сказала передати грошові кошти чоловіку на ім`я ОСОБА_26 , який в цей час подзвонив у дзвінок квартири, ОСОБА_25 відкрив двері квартири, де на сходинковій клітині стояв раніше невідомий останньому ОСОБА_12 .
ОСОБА_12 представився ОСОБА_26 , другом сина потерпілого, яким в дійсності не є, та сказав, що йому необхідно передати грошові кошти. ОСОБА_25 , нічого не підозрюючи, передав грошові кошти в сумі 120 Євро та 7 доларів США ОСОБА_12 , який в подальшому вийшов з під`їзду та направився в невідомому напрямку.
Внаслідок дій вказаної злочинної групи потерпілому ОСОБА_22 завдано матеріальний збиток на суму 120 ЕВРО та 7 доларів США, що на момент вчинення, згідно офіційного курсу НБУ складало 3492 гривні 73 копійки.
Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужого майна, шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_14 ;
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_21 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_14 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_15 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_21 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ;
- протоколом затримання ОСОБА_12 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_22 ;
- повідомленням про підозру ОСОБА_12 ;
- повідомленням про зміну повідомлення про підозру ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 ;
- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_12 ;
- протоколом проведення впізнання по фотографіям ОСОБА_12 ;
- повідомленням про підозру ОСОБА_7 ;
- іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Як вказується у клопотанні, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного особливо тяжкого кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_7 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, вчинив злочин в період іспитового строку;
- ризик знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе знищити, сховати предмети злочину, одяг, в якому він вчиняв злочини, здійснить повідомлення спільникам, які наразі не встановлені, що сильно ускладнить здійснення подальшого досудового розслідування;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку;
- впливати на свідків та інших підозрюваних з метою зміни останніми показів шляхом вчинення насильницьких дій відносно них чи їх близьких або погроз вчинення таких дій.
Крім того, слідчий зазначив про відсутність у ОСОБА_7 постійного місця роботи, джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, нанесення матеріального збитку в особливо великих розмірах.
11.12.2019 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого було задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване особливо тяжке кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 є судимим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на основі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, підозрюється у вчиненні злочину під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Цей ризик врахований слідчим суддею разом з іншими доведеними прокурором ризиками;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в т.ч. через те, що згідно з повідомленою ОСОБА_7 підозрою злочин вчинено групою осіб, а підозрюваний може повідомити співучасників, що значно ускладнить здійснення подальшого досудового розслідування;
- незаконно впливати на потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни останніми показів, у т.ч. шляхом вчинення насильницьких дій відносно них чи їх близьких або погроз вчинення таких дій, оскільки підозрюваний має судимість за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.
Крім того слідчий суддя враховуючи вищевикладене, врахував розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється, вчинення злочину групою осіб, особливий цинізм та зухвалість, адже потерпілими є особи у віці понад 80 років.
А тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини вчинення злочинів, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи захисника за змістом апеляційної скарги про необґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не врахування даних про особу підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Доводи апеляційної скарги, що строк досудового розслідування закінчується 04.01.2020 року, проте запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано до 07 лютого 2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду прокурором надано постанову від 27.12.2019 року про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишено без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 06 год. 44 хв. 10.12.2019.
Визначено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 год. 00 хв. 07 лютого 2020 року включно.
Одночасно визначено розмір застави у сумі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, та у разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, які визначені даною ухвалою, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4