Справа №578/1668/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/483/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 07.02.2020, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований по АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК і виправдати за недоведеністю наявності в його діях складу цих злочинів, оскільки висновки суду грунтується на припущеннях, суд безпідставно не взяв до уваги показання обвинуваченого, надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини вчинення злочинів і причетність до них обвинуваченого, а також не доводять вину ОСОБА_9 поза розумним сумнівом.

Вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 07.02.2020 ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, і йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. Стягнуто на користь держави процесуальні витрати в сумі 2312,16 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_9 наприкінці серпня 2019 р. проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав майно ОСОБА_11 на загальну суму 599 грн. 30.08.2019 близько 14:00 ОСОБА_9 проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно намагався викрасти майно вартістю 1171 грн, але не зміг довести злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та викриті.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати вирок суду та виправдати ОСОБА_9 , доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним матеріалам кримінального провадження, належним чином умотивовані та ґрунтуються на досліджених і перевірених в судовому засіданні доказах.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про недоведеність вини ОСОБА_9 , то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам і запереченням на пред`явлене обвинувачення надана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_9 , наданих останнім в ході судового розгляду кримінального провадження, свою вину у вчиненні злочинів він не визнав і пояснив, що крадіжок з господарства ОСОБА_11 не вчиняв. Одного разу він дійсно зайшов у будинок і, стукаючи по грубі палкою, гукав ОСОБА_11 , після чого зайшов ОСОБА_12 і обвинуватив його у крадіжці, а потім приїхали працівники поліції та відпустили його.

Однак такі показання ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження як під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, так і у ході апеляційного розгляду, а суд першої інстанції вірно встановив наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, мотивовано поклавши в основу вироку належні та допустимі докази.

На підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на показання потерпілого та свідків, які допитані в судовому засіданні в установленому законом порядку та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_11 надав показання, згідно яких 15-16 серпня 2019 р. він поїхав на роботу в м. Київ. Коли виїжджав, вхідні двері до двору були підперті палкою, на дверях у будинок був навісний замок, груба була справна. 30.08.2019 дізнався про вчинення крадіжки, а коли 31.08.2019 близько 02:00 зайшов у господарство, то побачив, що відірвані двері, навісний замок вирваний, а груба розібрана. Також були відсутні алюмінієві бідони, тазок, чавун і каструлі.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 30.08.2019 в обідній час йому зателефонувала сусідка ОСОБА_13 і повідомила, що в будинку ОСОБА_11 якийсь шум. Він пішов до господарства ОСОБА_11 і виявив, що хвіртка та двері у будинок відкриті, а коли зайшов до будинку, то побачив ОСОБА_9 , який розбирав грубу.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , вона проживає в одному будинку з потерпілим ОСОБА_11 . Частина будинку ОСОБА_11 загороджена парканом, є ворота та хвіртка, які потерпілий підпирає палкою. Наприкінці серпня 2019 р. із своєї частини будинку чула грохіт по сусідству, тому зателефонувала сусіду ОСОБА_12 . Останній у цей день пішов до будинку ОСОБА_11 та виявив там ОСОБА_9 , який розвалював грубу.

З показань свідка ОСОБА_14 убачається, що до нього в якийсь із днів протягом 26-28 серпня 2019 р. зранку прийшов ОСОБА_9 і приніс із собою два алюмінієві бідони, миску, чавун і каструлю. Грошей ОСОБА_9 він не дав, так як впізнав речі ОСОБА_11 . У подальшому вказані речі він добровільно видав працівникам поліції.

Зазначені вище показання потерпілого та свідків об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, які також підтверджують факт вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, а саме з:

- протоколом обшуку від 30.08.2019 та фото таблицями до нього, згідно яких в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 під парканом виявлені три металеві кутника. Запірні пристрої на вхідних дверях до будинку пошкоджені. У приміщенні житлового будинку виявлені та вилучені предмети, зв`язані один з одним стрічкою з тканини, а саме: заслонку (кришку); металеву плиту; алюмінієвий бідон; сокиру з дерев`яним руків`ям; металевий предмет форми близько до прямокутної; шість металевих кутників; металеву плиту; колісники;

- протоколом огляду місця події від 02.09.2019 та фото таблицями до нього, згідно яких при огляді ділянки місцевості, прилеглої до домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 добровільно видав працівникам поліції два алюмінієві бідони, а також алюмінієві чавун, каструлю та тазок, які 27.08.2019 йому приніс ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 19/191/11-1/1959е від 17.09.2019 щодо вартості викраденого майна, окрім металевої заслонки (кришки), сокири з дерев`яним руків`ям, металевого предмета форми близької до прямокутної та алюмінієвого бідону через непридатність для подальшого використання за цільовим призначенням.

Оцінюючи кожний наведений у вироку доказ винуватості ОСОБА_9 згідно ч. 1 ст. 94 КПК, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній й неупередженій перевірці всіх доводів апеляційної скарги та обставин кримінального провадження, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки висновки суду першої інстанції щодо оцінки доказів в обвинувальному вироку викладені в точних і категоричних судженнях, які виключають будь-які сумніви з приводу належності, достовірності, допустимості та достатності того чи іншого доказу, а судове рішення умотивоване належним чином, де зазначено про прийняття одних і відхилення інших доказів.

Зокрема, суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки сукупністю досліджених доказів встановлена наявність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягає доказуванню, а саме: 1) суттєво обмежений вхід до господарства потерпілого по АДРЕСА_2 для сторонніх осіб (підперті палицею вхідні двері до двору, навісний замок на дверях до будинку); 2) викрадене майно свідку ОСОБА_14 приніс саме ОСОБА_9 ; 3) на місці вчинення злочину у будинку виявлений ОСОБА_9 , який розбирав грубу; 4) пошкоджені запірні пристрої на дверях; 5) наявність в середині будинку зв`язаних однією стрічкою майна, що виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього кримінального провадження, крім того, що злочини вчинені ОСОБА_9 і він є винним у їх вчиненні, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Також поза розумним сумнівом у достатньому обсязі доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, зокрема об`єктивні сторони злочинів, що вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих доказів.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді першої інстанції, які були б підставою для скасування ухваленого щодо ОСОБА_9 вироку, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено, тому оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим і вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 07.02.2020 відносно ОСОБА_15 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4