Справа № 464/5/19
пр.№ 1-кс/464/1062/20
У Х В А Л А

13.07.2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність в.о. начальника Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

заявник 06.07.20. звернувся до суду зі скаргою, датованою 03.07.20., на бездіяльність в.о. начальника Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 002642 від 21.08.18. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, з розгляду клопотання від 01 квітня 2020 року в порядку ст.220 КПК України. У її обгрунтування покликається на те, що клопотання від 01.04.20. разом з додатками, вказаними в описі у змісті клопотання від 01.04.20., було отримане згідно з листом від 22.06.20. заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та скероване на адресу в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській облсті ОСОБА_4 . Останній не виконав усіх процесуальних дій у відповідності до норм чинного кримінального процесуального законодавства з розгляду даного клопотання від 01.04.20., невідкладно не розглянув таке відповідно до положень ст.220 КПК України.

На розгляд скарги заявник не з*явився: 08.07.20. не повідомив суд про поважність причин своєї неявки; 13.07.20. направив клопотання про відкладення її розгляду на більш пізній термін з направленням копії телефонограми про виклик до Львівського апеляційного суду.

Суб*єкт, бездіяльність якого оскаржується, - в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 на розгляд скарги не з*явився, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч.3 ст.306 КПК.

Дослідивши матеріали скарги в сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

ОСОБА_3 06 липня 2020 року звернувся до слідчого судді Сихівського районого суду м.Львова зі скаргою, датованою 03.07.20., де просить «зобов*язати в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 002642 від 21 серпня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, виконати усі процесуальні дії у відповідності до норм чинного кримінально-процесуального законодавства з розгляду клопотання від 01 квітня 2020 року, невідкладно розглянути відповідно до положень ст.220 КПК України клопотання від 01 квівтня 2020 року».

Зазначена скарга відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.07.20. була передена слідчому судді ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Того ж дня з метою непорушення прав заявника, передбачених у частинах 1, 2 ст.55 Конституції України, де проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя постановив ухвалу про відкриття провадження по поданій скарзі з урахуванням відсутності будь-яких доказів щодо наявності клопотання від 01.04.20., його змісту, документального підтвердження відправлення такого клопотання суб*єкту, бездіяльність якого оскаржується, та повноважень останнього на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, - без чого неможливе з*ясування поставлених перед слідчим суддею питань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Про прийняття скарги до провадження та дату її розгляду 08.07.20. о 9 год заявник був повідомлений 06 липня 2020 року особисто під розписку, яка міститься в матеріалах справи, з урахуванням правил ст.135 КПК України.
У судове засідання 08.07.20. ОСОБА_3 не з*явився, скаргу не підтримав і не повідомив суд про причини неявки.
Натомість подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , в задоволенні якої ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.20. було відмовлено.
Судове засідання вдруге було призначено на 14.20 год. 13 липня 2020 року, про що заявника було повідомлено 10.07.20. о 12.04 год, і складено відповідну телефонограму.
На розгляд скарги ОСОБА_3 не з*явився, направив клопотання про відкладення її розгляду «на більш пізній термін» з направленням копії телефонограми про виклик до Львівського апеляційного суду.

Згідно з частинами 2 та 3 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги за обов*язкової участі особи, яка подана скаргу чи її захисника.
Слідчий суддя зауважує, що заявник є професійним адвокатом та тією особою, яка неодноразово на протязі декількох років звертається зі скаргами в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді і достоменно обізнаний про порядок їх розгляду за правилами ст.306 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Так, згідно з правилами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Заявник, подавши скаргу до суду, отримав доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
З огляду на викладене та поведінку заявник отримав доступ до правосуддя, проте не з*явився до суду для розгляду скарги і не підтримав її.
Крім того, суд звертає увагу на те, що зі скаргою, аналогічною за своїми змістом, суттю, підставами, мотивами, обгрунтуваннями та вимогами, ОСОБА_3 звертався до Сихівського районного суду м.Львова 03 липня 2020 року, за наслідками розгляду якої тим же слідчим суддею ОСОБА_1 постановлено ухвалу від 06 липня 2020 року про відмову у її задоволенні з підстав «Заявником, не зважаючи на надання йому можливості судом з урахуванням оголошення перерви у судовому засіданні, так і не надано копію клопотання від 01 квітня 2020 року, яке, як останній стверджував востаннє, скерував всім адресатам окрім Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, та доказ відправлення його суб*єкту, бездіяльність якого оскаржується. У зв*язку з цим слідчий суддя позбавлений можливості перевірити його зміст і вимоги, дату подання з метою обчислення строку подання до суду даної скарги на бездіяльність. Пояснення ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо змісту клопотання від 01 квітня 2020 року є протирічивими, оскільки по змісту скарги зазначає, що клопотання полягає у вчиненні процесуцальних дій: «оголосити про підозру…, надати для додаткового ознайомлення та роблення фотокопій матеріали кримінального провадження…, долучити матеріали ЖЄО №…, …оголосити розшук та затримати особу…, застосувати вичерпні заходи…, провести внутрішнє розстеження…; витребувати від слідчого … кримінальне провадження…»; однак після перерви у судовому засіданні зазначає, що клопотання від 01.04.20. полягає у тому, що з 01 квітня 2020 року до сьогоднішнього дня не виконана ухвала слідчого судді ОСОБА_7 від 09 червня 2020 року, що він і оскаржує. Крім того не відповідають дійсності покликання заявника на скерування такого клопотання від 01.04.20. разом із скаргою в.о. начальнику СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , про що зазначено у отриманому ним листі від 22.06.20. за № 14.34/106-3843ВИХ-20, адже в цитованому ОСОБА_3 листі зазначено «надсилаю скаргу від 01.04.20. щодо розгляду клопотання від 01.04.20.», а не клопотання. Згідно з листом т.в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.07.20. на адресу Сихівського ВП клопотання ОСОБА_3 від 01 квітня 2020 року не надходило та в матеріалах кримінального провадження таке відсутнє. Відповідно до наданого слідчому судді з листом доручення від 21.08.18. проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002642 за заявою ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.295 КК України, та вжиття заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки надано слідчому СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 . Відтак т.в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 не є тим суб*єктом (слідчим), рішення, дія чи бездіяльність, якого можуть бути оскаржені, в розумінні вимог ст.303 КПК України».

До даної скарги ОСОБА_3 також не додано копію клопотання від 01.04.20., доказів подання такого Сихівському ВП ГУ НП у Львівській області чи суб*єкту, бездіяльність якого оскаржується, та який одночасно не є тією особою, дія, бездіяльність чи рішення якого підлягають оскарженню в порядку ст.303 КПК України. Долучення до скарги копії листа ЛМП № 1 від 19.06.20. за № (14-39)194-16 про направлення в.о. начальнику СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 заяви від 11.06.20. не є доказом існування клопотання від 01.04.20. та подання останньому.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги заявника.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність в.о. начальника Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1