єдиний унікальний номер справи 531/1171/19
номер провадження 1-кп/531/7/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14 вересня 2011 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 жовтня 2013 року на невідбутий термін один рік два місяці сім днів;

-21 листопада 2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення воді зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-23 грудня 2016 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців, звільнений від відбування покарання за ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 липня 2018 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 08 червня 2019 року, близько 17 години, перебуваючи поряд Карлівського районного центру зайнятості, що знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 52, м. Карлівка, Полтавської області, помітив на лавці потерпілого ОСОБА_5 , який в цей час спав, поряд якого знаходився належний йому мобільний телефон марки «OPPO R11 Plus», після чого ОСОБА_4 , користуючись безпорадним станом господаря та тим, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, викрав мобільний телефон марки «OPPO R11 Plus» в корпусі білого кольору, вартістю 4617 грн., із Sim-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», вартістю 25 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_4 вище вказаний мобільний телефон реалізував місцевій жительці ОСОБА_6 як своє власне майно, таким чином викраденим розпорядився на власний розсуд в повному обсязі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4642 грн.

Крім того, ОСОБА_4 19 червня 2019 року, близько 16 години, перебуваючи поряд магазину «F-5», що знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 46-б, м. Карлівка, Полтавської області, помітив біля входу бувший у використанні велосипед марки «Україна», на багажнику якого знаходився бувший у використанні автомобільний механічний ножний насос радянського зразка, після чого ОСОБА_4 , користуючись тим, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, викрав бувший у використанні велосипед марки «Україна», вартістю 728 грн., та бувший у використанні автомобільний механічний ножний насос радянського зразка, вартістю 194 грн., що належать потерпілому ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_4 сів на вище вказаний велосипед, на багажнику якого знаходився автомобільний механічний ножний насос радянського зразка, та поїхав, щоб реалізувати викрадене майно, таким чином викраденим майном розпорядився на власний розсуд в повному обсязі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 922 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення злочинів. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до суду не з`явилась. Від них в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні: постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 19 червня 2019 року, а саме мобільного телефону марки «OPPO R11 Plus»; заявою потерпілого ОСОБА_5 про отримання від працівників поліції викраденого у нього телефону; заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції велосипеду марки «Україна» та ножного насосу; постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 20 червня 2019 року, а саме бувшого у використанні велосипеду марки «Україна» та бувшого у використанні автомобільного механічного ножного насосу радянського зразка; заявою потерпілого ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції викраденого у нього майна.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше тричі судимого за корисливі злочини, останній раз 23 грудня 2016 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців, звільнений від відбування покарання за ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 липня 2018 року; загалом, негативну характеристику за місцем реєстрації.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 20 січня 2020 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази мобільний телефон марки «OPPO R11 Plus», який переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 , та бувший у використанні велосипед марки «Україна» з насосом, які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутими законним власникам.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченим та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя