Номер провадження: 11-кп/813/1235/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2020 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зараховано в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 24.06.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасовано, звільнивши його з під варти в залі суду.
Як вбачається з вироку, 17.06.2019 року ОСОБА_9 та двоє невстановлених органом досудового розслідування осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в нічний час на території Соборної площі в місті Одесі, побачили ОСОБА_10 на плечі якого висіла чоловіча сумка. В цей час, у ОСОБА_9 та невстановлених органом досудового розслідування осіб з корисливих мотивів виник спільний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 .
Реалізуючи спільний злочинний намір, 17.06.2019 року приблизно о 04 годині ОСОБА_9 разом з двома невстановленими органом досудового розслідування особами підійшли до ОСОБА_10 , який знаходився на території Соборної площі в місті Одесі та запропонували останньому дістати з належної йому чоловічої сумки цінне майно. Далі, після того, як ОСОБА_10 дістав з сумки мобільний телефон та грошові кошти, невстановлена органом досудового розслідування особа, реалізуючи спільний злочинний намір, умисно, з корисливих мотивів, заволоділа, шляхом ривку, належним ОСОБА_10 мобільним телефоном торгової марки «Iphone 6 S», ІМЕ1: НОМЕР_1 , вартістю 10 000 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» за абонентським номером: НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та грошовими коштами в розмірі 900 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 10 900 гривень. Відкрито викравши майно ОСОБА_10 вартістю 10 900 гривень, ОСОБА_9 та двоє невстановлених органом досудового розслідування осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження, з місця вчинення ними кримінального правопорушення втекли, майном потерпілого розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинили останньому майнову шкоду у вказаному розмірі.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, незастосування закону, який підлягає застосуванню та істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, посилається на те, що судом під час призначення покарання не дотримано приписів ч. 1 ст. 76 КК України про необхідність в разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням обов`язкового покладення на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, внаслідок чого призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає вимогам закону.
За таких обставин прокурор просив змінити вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2020 року в частині призначення покарання, у звязку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Абзац четвертий резолютивної частини вироку викласти у наступній редакції: «На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання». В іншій частині вирок залишити без змін.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 .
Захисник не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни вироку суду.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви апеляційного суду.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вирок районного суду в частині доведеності винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій та міри покарання не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Пунктом 2 частини 4 статті 374 КПК України передбачено, що в разі визнання особи винуватою, в резолютивній частині вироку зазначаються серед іншого: покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.
Дослідженням оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.
Статтею 76 КК України передбачено обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
Згідно оскаржуваного вироку, районний суд звільнив ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та поклав на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, при цьому, в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК, в резолютивній частині вироку зазначено посилання на ч. 1 ст. 76 КК України неповно. Зазначене вказує на недотримання судом вказаних вимог закону.
Крім того, в строк покарання ОСОБА_9 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 24.06.2019 року по день набрання вироком законної сили.
При цьому, судом першої інстанції не зазначено у вироку, на підставі якої правової норми здійснено таке зарахування і з якого розрахунку обвинуваченому зарахований строк попереднього ув`язнення в цій частині.
З матеріалів кримінального провадження та оскарженого вироку вбачається, що ОСОБА_9 , перебував в режимі попереднього ув`язнення з 24.06.2019 року по день винесення вироку, тобто 07.02.2020 року.
Зарахування ж судом строку попереднього ув`язнення із дня ухвалення вироку, коли обвинувачений був звільнений судом з під-варти, до дня набрання вироком законної сили, тобто, із 07.02.20202 року до 12.05.2020 року, суперечить положенням ст. 72 КК України і свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 3 частини 4 статті 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задовольнити.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2020 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України - змінити.
Абзац другий резолютивної частини вироку викласти у наступній редакції:
«На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.06.2019 року по 07.02.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі».
Абзац четвертий резолютивної частини вироку викласти в наступній редакції:
«На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання».
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4