провадження №1-кп/ 359/525/2020
справа №359/3962/20
УХВАЛА
іменем України

09 червня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

при секретарі ОСОБА_13 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008631 від 15.10.2019р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. у АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. у АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бориспільського міськрайонного суду надійшов зазначений обвинувальний акт, після чого було призначене підготовче судове засідання.

Судом під час підготовчого засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4, 6 ч.3, ст.314 КПК України.

З метою підготовки до судового розгляду судом вчинено дії, визначені ч.2 ст.315 КПК України.

За наведених обставин зазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних.

Інші учасники провадження відносно цього не заперечують, оскільки це є правом обвинуваченого.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Згідно до вимог ст..384 КПК України, обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Таким чином зазначене кримінальне провадження підлягає направленню до канцелярії суду для вирішення питання щодо визначення складу суду за участю присяжних автоматизованою системою.

Під час підготовчого провадження, прокурор відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 надав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 15.10.2019 близько 15.00 години, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на виконання спільного злочинного плану, спрямованого на вчинення умисного вбивства колишньої дружини ОСОБА_9 ОСОБА_9 та заволодіння майном останньої, зателефонували потерпілій на мобільний телефон та домовилися з нею про зустріч з приводу обговорення питань щодо їх взаємовідносин.

Цього ж дня близько 15.30 години, Лісовий та Розпутний, за попередньою змовою, з метою умисного вбивства та заволодіння майном потерпілої, на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , прибули до мікрорайону «Бортничі» у Дарницькому районі м.Києва, до пустиря неподалік від будинку №2-а по вулиці Тургєнєва у м.Києві, після чого ОСОБА_9 залишився у автомобілі, а ОСОБА_10 прослідував до виїзду з АЗС «КЛО», що розташована навпроти будинку №6-а по вулиці Переяславській у м.Києві, де зустрівся із ОСОБА_9 яка прибула на зустріч на автомобілі марки «Land Hjver Discoveri» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зустрівши ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який тривалий час був знайомий з потерпілою, запропонував останній поїхати на автомобілі на зустріч з колишнім чоловіком ОСОБА_9 для розмови, на що ОСОБА_9 погодилася і близько 16.00 години вони вдвох із ОСОБА_10 прибули до пустиря, де їх чекав ОСОБА_9 .

У цей час ОСОБА_10 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства потерпілої з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , напав на ОСОБА_9 та одягнув на її руки спеціальний засіб металеві кайданки, після чого разом із ОСОБА_9 , всупереч волі потерпілої, застосувавши фізичне насильство, перемістили її на заднє сидіння автомобіля марки «Land Hjver Discoveri» д.н.з. НОМЕР_2 .

В продовження злочинних дій, Розпутний сів за кермо належного потерпілій автомобіля і поїхав у напрямку села Вороньків Бориспільського району Київської області, а ОСОБА_9 на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , послідкував за ними.

Близько 16.30 годин, прибувши до лісосмуги, розташованої поруч із селом Вороньків Бориспільського району, Лісовий та Розпутний зупинили автомобілі, вивели ОСОБА_9 з автомобіля, провели вглиб лісосмуги, де, погрожуючи вбивством, висловили майнові претензії, які потерпіла відхилила.

Після цього обвинувачені вбили ОСОБА_9 , завдавши їй удари тупим предметом з обмеженою поверхнею в життєво важливий орган голову, та ножем у шию, від яких потерпіла померла на місці злочину, а Лісовий та Розпутний заволоділи її майном золотими браслетом, каблучкою, сережками, смартфоном, мобільним телефоном та грошовими коштами на суму 40000 грн., а також автомобілем марки «Land Hjver Discoveri» д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 397312,00 грн.

Крім цього, під час обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_3 ГБК «Маяк» за адресою м.Київ, вул.Гвардійська,85,, який належить ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено 75 патронів, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, вибухові пристрої та мисливський самозарядний карабін моделі «ФОРТ 201», № НОМЕР_4 , калібру 7,62х39мм, які обвинувачений незаконно, у порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938 та п.п. 2.1., 25.5., 8.1., 9.1., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, останній раз внесеними наказом від 05.05.2017 № 364, придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за п.п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146 КК України, дії ОСОБА_10 - за п.п.3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор вказує, що вина обвинувачених доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження та відкриті сторонам обвинувачення і їх захисникам.

У клопотанні зазначено, що вчинені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальні правопорушення (злочини) відносяться до особливо тяжких та тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Крім того, обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином прокурор вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Під час підготовчого засідання засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та наполягає на його задоволенні.

Потерпілі та їх представники підтримали клопотання прокурора і прохають його задовольнити.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і їх підзахисні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечують проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що клопотання прокурора необґрунтоване, немотивоване, не конкретизоване і не підтверджене будь-якими доказами.

Враховуючи зазначене та те, що обвинувачені тривалий час знаходяться під вартою, прохають змінити запобіжний захід обвинуваченим на більш м`який.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши документи, приєднані до клопотань, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.
З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає , що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Судова колегія, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками п.п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146 КК України та ОСОБА_10 - за ознаками п..п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України, - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, судова колегія на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинувачених до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судовою колегією, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинувачених, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини їх життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством.
Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; майновий стан та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

За правилом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Під час підготовчого провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачуються у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, постійного місця проживання на території м.Борисполя та Бориспільського району не мають. Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання вони буде переховуватись від суду.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування обвинувачених від суду та перешкоджанню кримінального провадження іншим чином. Тримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на це колегія суддів вважає допустимим обрати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання їх під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави, постільки злочин було вчинено із застосуванням насильства та спричинив загибель людини (п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України).

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на зазначені обставини та тяжкість кримінального правопорушення (злочину), у вчинені якого обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , колегія суддів вважає за необхідне обрати їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_14 було заявлено цивільний позов та позов у інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 про стягнення солідарно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальних та моральних збитків, заподіяних злочином.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ч.2 цієї статті перебачено, що на захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.

Колегія суддів вважає, що зазначений цивільний позов відповідає вимогам законодавства, тому його необхідно розглядати у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183,192-194, 196 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Кримінальне провадження № 0008631 від 15.10.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 3,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України,

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Здійснювати судовий розгляд судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Викликати присяжних у кількості семи осіб, які будуть визначені автоматизованою системою документообігу суду з числа осіб, які внесені до списку присяжних.

Передати матеріали кримінального провадження до канцелярії суду для визначення двох суддів.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, доставити підсудних.

Обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 07 серпня 2020 р. включно.

Утримувати ОСОБА_9 у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Обрати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 07 серпня 2020 р. включно.

Утримувати ОСОБА_10 державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Приєднати цивільний позов ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3