Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

власника майна ОСОБА_9

власника майна ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000016,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП Житомирській області ОСОБА_11 , накладено арешт на майно, вилучене 24.12.2019 у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_1 , а саме:

-3430 (три тисячі чотириста тридцять) доларів США;

-20 Євро;

-банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон «Самсунг Е730» ІМЕІ НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «Нокіа 1010» ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 сім-картою лайф;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 банківською карткою «Приватбанк» НОМЕР_5 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки вважає, що вона є необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_12 пояснила, що всі грошові кошти та інше майно, крім банківської картки їй не належить, надала документи на підтвердження походження грошових коштів, власники майна ОСОБА_10 та ОСОБА_14 підтвердили, що кошти належать їм.

Доказів, що підозрювана ОСОБА_15 , проживає за адресою де були вилучені кошти, що вони належать їй не надано, як і не підтверджено що ОСОБА_12 дані грошові кошти отримала шляхом незаконної.

Слідчим суддею не враховано, що за адресою: АДРЕСА_2 проживають крім ОСОБА_12 , також ОСОБА_10 та ОСОБА_16 .

Накладення арешту на майно позбавило їх права володіння коштами та засобів на проживання, що є не співрозмірним обмеженням права власності власників майна із завданням кримінального провадження.

Вилучення банківської картки «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_12 є також не співрозмірним, оскільки позбавило ОСОБА_12 права користування коштами на банківському рахунку, а під час розгляду клопотання не доведено, що ОСОБА_12 було використано картку кримінально протиправним шляхом.

Не погоджується захисник і з вилученням паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , оскільки на його вилучення дозвіл слідчим суддею в ухвалі про обшук не надавався.

В апеляційні й скарзі поданій захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вона наводить аналогічні доводи, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Зазначає, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснив, що з 30.06.2019 року по 20.09.2019 року працював в Польщі відповідно до контракту. За цей часу отримав кошти в сумі 1700 доларів - та додому привіз 1400 доларів. Дані кошти знаходились в червоному гаманці, куди їх поклала мама на зберігання, однак власником коштів є він.

Власник майна ОСОБА_10 , пояснив, що в грудні 2019 року продав автомобіль за 1900 доларів США, які були вилучені під час обшуку 24.12.2019 року.

Крім того, вказує, що жодних доказів про причетність до кримінальних правопорушень, передбачених ст.307, 309 КК України ОСОБА_17 та ОСОБА_10 органом досудового слідства не надано, а тому майно отримане фізичними особами законним шляхом підлягає поверненню.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 17.01.2019 за фактами здійснення групою осіб на території Житомирської області збуту наркотичних засобів, а також за фактом передачі наркотичного засобу у місця позбавлення волі, а також за фактом виявлення та вилучення психотропної речовини, яку особа зберігала без мети збуту за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

За підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України затримана ОСОБА_15 .

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У ході проведення санкціонованого обшуку 24.12.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду від 18.12.2019 року, за місцем проживання ОСОБА_12 , матері підозрюваної ОСОБА_15 , в квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 3430 доларів США; 20 Євро; банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Самсунг Е730» ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Нокіа 1010» ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 та сім-картою лайф; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із банківською карткою «Приватбанк» НОМЕР_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що саме для відшукання та вилучення, зокрема, грошових коштів і надавався дозвіл на обшук у житловому приміщенні, в якому мешкає ОСОБА_18 .

Постановою слідчого від 25.12.2019 року вилучені предмети, речі, грошові кошти визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Колегія суддів, вважає необґрунтованими належними доказами, з огляду незначного періоду, що минув з часу вручення підозри та проведеного обшуку, доводи апелянта про те, що вилучене майно, в тому числі грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження.

Вказане майно було вилучено за місцем санкціонованого слідчим суддею обшуку місця проживання матері підозрюваної ОСОБА_19 , згідно з переліком визначеним в ухвалі слідчого судді, грошові кошти зберігалися в гаманці ОСОБА_8 та були надані нею виконавцю слідчої дії, переконливих документальних доказів належності цих грошових коштів саме ОСОБА_16 та ОСОБА_10 не має.

Не завірена розписка, виконавець якої не встановлений, відсутність документів, що підтверджують укладення угоди купівлі продажу автомобіля, а також наявність лише договору про виконання замовлення у відсутність документів, що підтверджують отримання ОСОБА_16 таких грошових коштів за виконані роботи, чи купівлю валюти дають обґрунтовані сумніви щодо правдивості пояснень цих осіб на час прийняття слідчим суддею відповідного рішення.

ОСОБА_8 не змогла переконливо пояснити, на якій підставі у неї перебуває паспорт громадянина України ОСОБА_13 , що також може свідчити, що даний документ особи може мати відношення до справи. Крім цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 не є власниками чи законними володільцями цього документу і ставити питання про його повернення на думку колегії суддів може лише особа якій він належить.

Враховуючи, що вказане майно могло зберегти сліди кримінального правопорушення, використовуватися в злочинній діяльності чи є доходом від такої, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та на нього може бути накладено арешт не дивлячись на те, що володільцем власником його є особа якій не оголошено підозру.

Колегія суддів, також зважає на те, що досудове розслідування здійснюється незначний час, а тому погоджується з висновком слідчого судді, що лише арешт вказаного майна на даному етапі розслідування зможе забезпечити цілісність та збереження речового доказу.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків розслідування, або якщо підстави відпали, клопотати перед слідчим суддею про скасування арешту.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: