Єдиний унікальний № 946/1923/20
Провадження № 1-кп/946/415/20
ВИРОК
Іменем України

24 червня 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
законний представник потерпілого ОСОБА_6 ,
провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000016, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Саф`яни, Ізмаїльського района Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22 січня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік; 18 грудня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що 01 січня 2020 приблизно о 05 годині, точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , будучі раніше судимим за теємне викрадення чужого майна, перебував в гостях за адресою: АДРЕСА_2 , де на той момент також перебував в гостях неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Ноnоr 8х» чорного кольору. ОСОБА_4 скористався тим, що ОСОБА_5 відволікся, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, таємно, з метою особистого збагачення, викрав мобільний телефон марки «Ноnоr 8х» чорного кольору, який належить неповнолітньому ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3059грн. 80коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочини він вчинив за вище описаних обставинах, об`яснив свою поведінку тим, що у нього був конфлікт із потерпілим. У скоєному кається, перед потерпілою вибачився.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином. Цивільний позов від потерпілого та його представника не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого та його законного представника з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого та його представника.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий: 22 січня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік; 18 грудня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців. Ухвалою суду від 03 березня 2020 року ОСОБА_4 залишений у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до розгляду цієї справи.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства із застосуванням правил ст.71 КК України при призначенні покарання.

Суд також вважає за необхідне в силу ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 942грн. 06коп.
Керуючись ст.ст.369 371, 373 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
Згідно ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2019 року у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі і остаточно покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк основного покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2019 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 перебуває під вартою видбуваючи покарання за попереднім вироком, додатково запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.
На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1