Справа № 476/310/20
Провадження № 1-кп/476/34/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2020 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 18.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

14.04.2020 року близько 09:00 години у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення нежитлового будинку потерпілої ОСОБА_6 який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Цього ж дня, близько 10:00 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, взявши з дому металевий лом, шляхом вільного доступу проник до подвір`я та в подальшому і до будинку потерпілої ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_4 використовуючи м`язову силу рук, за допомогою принесеного металевого лому, демонтував з груби пічного опалення будинку червону цеглу в кількості 120 шт.
Цього ж дня, близько 21:00 год., ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно викрав демонтовану ним червону цеглу в кількості 120 шт. вартістю 480 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 480 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

08.05.2020 року між начальником Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України.

Згідно даної угоди начальник Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ч. 2 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили вказану угоду затвердити. Обвинувачений зазначав, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та просив призначити узгоджений вид та розмір покарання.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 , претензій до нього немає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначала, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.3 ст. 185 КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 08.05.2020 року між начальником Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000101 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: червона цегла в кількості 120 шт., яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 надати в повне розпорядження останньої.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1