КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/165/2020 Категорія КК: ч.2 ст.15,ч. 1 ст. 185 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київський апеляційний суд у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001859 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.2.ст.15,ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закрито відносно неї кримінальне провадження №0001859.

Як зазначено в ухвалі, ОСОБА_7 06.03.2018 приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельноо залу супермаркету "Ашан" по вул. Берковецька, 6 в м. Києві, вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» () на загальну суму 224 грн. 73 коп. (без ПДВ), однак злочин до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була викрита співробітниками охорони.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяла з полиць товар, а саме: пакет паперовий, 2 шт., загальною вартістю 17 грн. 50 коп.; крем для рук "Q10+", 2 шт., загальною вартістю 90 грн. 63 коп.; шоколад "Мілка з печивом", 2 шт., загальною вартістю 34 грн. 83 коп.; шоколад "Мілка", 1 шт., загальною вартістю 17 грн. 92 коп.; шоколад "Мілка з горіхом", 1 шт., загальною вартістю 22 грн. 78 коп.; батончик "Баунті", 3 шт., загальною вартістю 26 грн. 73 коп.; батончик "Мілкі вей великий", 2 шт., загальною вартістю 14 грн. 33 коп.; а всього товару на суму 224 грн. 73 коп. (без ПДВ), що належить ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", та заховала до своєї власної сумки. Після чого, попрямувала повз каси, не розрахувавшись за майно, яке знаходилось в її сумці. Однак довести злочин до кінця не змогла, оскільки була затримана працівниками охорони ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" з наявним при ній чужим майном.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено із причин, які не залежали від її волі, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 злочину, те, що він відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також те, що ОСОБА_7 визнала свою винуватість, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є раніше не судимою, матеріальна шкода відшкодована, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням заступник прокурора м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що суд дійшов до помилкового висновку про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 у зв`язку із звільненням останньої від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 48 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ст. 48 КК України передбачає дві альтернативні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрату діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки і втратою особи суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Для визнання того, що на час розгляду справи в суді настільки змінилась обстановка, що особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною, суду необхідно було встановити та навести в судовому рішенні конкретні дані, які б свідчили, що сама ОСОБА_10 або обстановка навколо неї зазнали таких змін, які унеможливлюють вчинення нею нових злочинів.

Однак, зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила злочин середньої тяжкості. Разом з тим, суд не навів жодних даних, які вказують, що особа обвинуваченої чи вчинене нею діяння втратили суспільну небезпеку.

Положення ст. 48 КК України не можуть застосовуватись до обвинуваченої лише з огляду на позитивні характеристики особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, визнання нею вини і щире каяття у вчиненому, оскільки зазначені дані не свідчать про зміну обстановки.

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України - це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, то виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Однак, в супереч вимогам ст. 48 КК України, оскаржувана ухвала не містить вказівок на об`єктивні обставини, що вказують на зміну обстановки. Таємне викрадення чужого майна залишається кримінально караним діянням. Жодних відомостей, що вказують на втрату суспільної небезпеки особою обвинуваченої в ході судового розгляду не встановлено. Зокрема, позитивні характеристики щодо поведінки обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення не дають обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_10 настільки змінилась після вчинення злочину, що перестала бути суспільно-небезпечною особою.

Суд першої інстанції у своїй ухвалі не навів докази винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення, належним чином не вмотивував своє рішення, чим істотно порушив положення ст. 372 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту ст. 48 КК України, роз`яснень, даних в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення злочину обстановка змінилася таким чином, що сама особа або обстановка навколо неї зазнала змін, які унеможливлює вчинення нею нового злочину.

Відповідно до ст. 48 КК України передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею вперше злочину невеликої або середньої тяжкості. Підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності є втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки або втрата особою внаслідок зміни обстановки суспільної небезпечності.

В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Із змісту ст. 48 КК України убачається, що зміна обстановки повинна мати місце після дня вчинення злочину і до часу або в період розслідування або розгляду в суді кримінального провадження щодо особи, яка вчинила злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,суд першої інсанції звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 48 КК України, чітко вказав у чому виявилась зміна обстановки, зазначив, що крім визнання ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, активного сприяння розкриттю злочину, щирого каяття та відшкодування матеріальної шкоди що враховується судом, після вчинення злочину ОСОБА_7 офіційно працевлаштувався, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 19-20) та має позитивну характеристику за місцем проживання( а.с.21), нових правопорушень не вчиняла.

Крім того, під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 зазначила, що з березня 2018 року та по теперішній час офіційно працевлаштована,на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох внуків та пояснила, що злочин вчинила у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та щиро розкаюється у вчиненому.

На думку колегії, суд першої інстанції, внаслідок повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до правильного висновку про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки.

Посилання прокурора при апеляційному розгляді на ту обставину, що в суді першої інстанції не була врахована думка представника потерпілого, спростовується матеріалами провадження, а саме клопотанням представника потерпілого ОСОБА_11 в якому вона не заперечує, щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачену ОСОБА_7 , оскільки майнова шкода обвинуваченою була відшкодована в повному обсязі та просить проводити судове засідання без її участі (а.с.8,10).

Крім того підстави для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції чітко визначені в ст.412,415 КПК України, проте апеляційна скарга прокурора не містить будь-яких підтверджених належними доказами доводів на підтвердження підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку із чим ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0001859, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15,ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.48 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

_________________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4