Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2184/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 19 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі, Грузія, грузина, громадянина Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого на території України : АДРЕСА_2 , -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16 квітня 2020 року та визначено заставу у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 210 200 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави до 160 000 грн. Вважає ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає, що слідчим суддею не розглянуто та не мотивовано залишення без задоволення клопотань підозрюваного та захисника про зменшення розміру застави. Вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , строком на 60 діб з моменту його фактичного затримання.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 за попередньою змовою з двома невстановленими особами 17.02.2020 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, з метою особистого збагачення, пересвідчившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до вікна квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 . Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_8 спільно з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, скориставшись заздалегідь підготовленим предметом, який досудовим розслідуванням не встановлений, шляхом віджиму відчинили вікно та з метою таємного викрадення чужого майна спільно проникли до указаної квартири.
Продовжуючи свої спільні злочинні дії, перебуваючи у квартирі, підозрюваний зі спільниками виявили та викрали майно ОСОБА_11 , а саме:
- золотий перстень, вагою 3 г, вартістю 3000 грн.;
- брошку у вигляді квітки зеленого кольору, яка не є ювелірною прикрасою, вартістю 1000 грн.
Таким чином, ОСОБА_8 спільно з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 4000 грн., після чого місце вчинення злочину залишили.
Відомості за даним фактом 17.02.2020 року були внесені до ЄРДР за № 0000621 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

17.02.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.02.2020 року його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, перебуваючи на волі, вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень; йому відомо місце проживання потерпілої та місце проживання свідків, тому можливий вплив на них. Окрім цього, вказане кримінальне правопорушення вчинене групою осіб, двоє з яких наразі досудовим розслідуванням не встановлені. У ході досудового розслідування також не встановлено місце знаходження знаряддя вчинення злочину, а також усього викраденого майна з квартири потерпілої. Отже, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які прокурором було доведено, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, беручи до уваги, що підозрюваному в іншому кримінальному провадженні вже визначалась застава в максимальному розмірі, слідчий суддя вважав за необхідне встановити розмір застави понад встановлену межу для злочину даного ступеня тяжкості, тобто більше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та визначив підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 176-178, 182, 183 КПК України.
Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, також, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ніж тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Враховуючи, що питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторонами не оскаржується, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме: в частині визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
При визначенні розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя вищезазначених вимог закону повністю дотримався та врахував особу підозрюваного, його майновий стан, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді застави в максимальному розмірі в іншому кримінальному провадженні, тому дійшов правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави понад встановлену п.2 ч.5 ст.182 КПК України межу для злочину даного ступеня тяжкості, а саме застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 210 200 гривень.

Посилання апелянта на те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення зазначеного розміру застави є правом, а не обов`язком підозрюваного. Крім того, стороною захисту в судовому засіданні не було наведено переконливих доказів які-б вказували на той факт, що застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є занадто надмірною і у підозрюваного ОСОБА_8 немає можливості внесення визначеного слідчим суддею розміру застави.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для зменшення розміру застави не має, оскільки менший розмір застави не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 19 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16 квітня 2020 року та визначено заставу у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 210 200 гривень - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: