справа №619/2449/19
провадження №1-кп/619/162/20
06 травня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого фірма «АСС», оператором, раніше судимого: 03.11.2014 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, 70 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном 3 роки; 29.12.2018 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-
У судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки 15.05.2020 спливає строк, на який вказаний запобіжний захід було обрано, а підстав для звільнення обвинуваченого з- під варти немає, так як наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України: обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність.
Захисник, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши та обговоривши клопотання,оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов до висновку про наступне.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 04.05.2019 у відношенні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що «наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою».
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи».
Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у справі.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
У зв`язку з викладеним, суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 27, 36,177,197,199, 372, 392 КПК України,-
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити по 03.07.2020 року включно.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 7 днів, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1