Дата документу 07.05.2020 Справа № 554/3875/20
Провадження № 1-кс/554/6295/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2020 року м. Полтава
Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
З матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що старший сержант ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира 10.11.2014 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення.
Старший сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
07.11.2014 року старший сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
Таким чином, старший сержант ОСОБА_4 07.11.2014 року, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
26.12.2014 року ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчиненняОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Органом досудового розслідування одночасно з даним клопотанням подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.
На підставі наведеного, з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий просить задовольнити заявлене ним клопотання.
Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.
26 грудня 2014 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 .
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та одночасно подав клопотання про дозвіл на затримання з метою його приводу.
Відповідно до ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Прокурором не доведено факту переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, матеріали клопотання не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_4 про необхідність явки до органів досудового розслідування чи суду, що останній взагалі викликався до прокурора чи слідчого в порядку, передбаченому главою 11 КПК України, та на виклики не з`являвся.
Разом з цим, в матеріалах клопотання відсутнє підтвердження про вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.
Враховуючи, що прокурором не доведено обставин, зазначених у ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 189-191, 335, 371 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1