Справа № 163/1994/19 Провадження №11-кп/802/699/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:продовження строку тримання під вартою. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000103 на ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Шацького районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000103 щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду рівненської області від 19 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 073 600 гривень, строк дії якого продовжувався ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 13 травня 2019 року, 11 липня 2019 року, 29 серпня 2019 року.
Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 30 грудня 2019 року включно, з визначенням застави у розмірі 1600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 211 200 (три мільйони двісті одинадцять тисяч двісті) гривень.
Рішення суду умотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинах, за які передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, не працює та не має офіційного джерела доходу, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що існує висока ймовірність того, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених та перешкоджати кримінальному провадження іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 незаконною та необґрунтованою. Вказує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим по відношенню до особи ОСОБА_8 . Посилається на те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні дружину, яка перебуває у декретній відпустці та двох малолітніх дітей. Зазначає, що судом не було наведено жодного належного доказу причетності ОСОБА_8 до інкримінованих діянь. Також вказує про недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування до його підзахисного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу місцевого суду та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, яка заперечувала доводи апеляційної скарги і просила залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з таких підстав.
Частиною 3 статті 315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У розділі ІІ КПК України викладено положення про заходи забезпечення кримінального провадження, серед них запобіжні заходи, приписи щодо яких регламентовано главою 18 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів провадження вбачається, що прокурор звернувся до місцевого суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Судом першої інстанції подане клопотання було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід на 60 днів до 30.12.2019 включно.
При задоволенні клопотання прокурора місцевим судом було встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.311, ч.2 ст.28 ч.3 ст.311, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311, ч.3 ст.311, ч.3 ст.305, ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів, за такими кваліфікуючими ознаками, як вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб та організованою групою.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів щодо обґрунтованості підозри, оголошеної ОСОБА_8 є безпідставними і повністю спростовуються матеріалами провадження.
Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

В даній справі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.311, ч.2 ст.28 ч.3 ст.311, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311, ч.3 ст.311, ч.3 ст.305, ч.1 ст.263 КК України підтверджується копіями протоколів обшуків митного поста «Ягодин», обшуку відділення ТОВ «Нова Пошта» у м.Львові, протоколом обшуку за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , копіями протоколів допитів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , копіями висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а матеріалами запитів про міжнародну правовому допомогу.
Що стосується тверджень апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неврахування місцевим судом позитивних характеризуючи даних обвинуваченого ОСОБА_8 та його міцних соціальних зв`язків, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то вони не заслуговують на увагу з таких мотивів.
Як вбачається із оскаржуваного рішення місцевого суду, судом встановлено, що існує висока ймовірність того, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених та перешкоджати кримінальному провадженню інших чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.
Таким чином, суд першої інстанції встановив, що в даному кримінальному провадженні метою застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи тяжкість злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 , їх вчинення за попередньою змовою групою осіб та організованою групою, кількість епізодів злочинної діяльності в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів та об`єми таких речовин та їх прекурсорів, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду про високу ймовірність таких спроб з боку обвинуваченого.
З оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в повній мірі враховано, що він одружений, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно. Також було враховано, що обвинувачений не працює, тобто не має офіційного джерела доходів.
Протипоказань утримання ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора не встановлено.
На думку суду апеляційної інстанції, вищенаведені позитивні характеризуючі дані щодо особи ОСОБА_8 , наявність утриманців дружини та малолітніх дітей, хоча й мають місце, проте не спростовують висновків суду першої інстанції та не зменшують доведених прокурором ризиків, а тому не можуть слугувати єдиною підставою для скасування судового рішення та застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Крім того, апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

З урахуванням наведеного, а також відсутності в матеріалах провадження медичних документів, які підтверджують неможливість утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання спробам, передбаченим ст.177 КПК України.
Приписами ч.3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням наведених вимог кримінального процесуального законодавства та відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України, суд першої інстанції обґрунтовано та вмотивовано визначив в даному кримінальному провадженні розмір застави, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано продовжив ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали і постановлення нової ухвали з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий:

Судді: