Справа №635/1139/20
Провадження №1-кс/635/317/2020
УХВАЛА

20 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 04.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01 листопада 2016 року Харківський районним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

20 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 04.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управлянні Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СВ Харківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 04.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи раніше притягненим до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, а саме відносно ОСОБА_4 , 30.08.2019 до Харківського районного суду Харківської області було направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; 27.12.2019 до Харківського районного суду Харківської області було направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову, повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин. Так, 29.12.2019, в денний час, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, незаконно проник на огороджену територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, шляхом розбиття вікна, потрапив всередину будинку, де виявив та викрав пляшку горілки «Хортиця Срібна Особлива», об`ємом 0,7 л., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2230 від 30.01.2020 склала 126 грн.; та пляшку коньяку «Коблево Резерв три зірочки», об`ємом 0,5 л., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2230 від 30.01.2020 склала 171 грн. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 297 грн. Крім того, 30.12.2019, в денний час, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, незаконно проник на огороджену територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , після чого, шляхом зламу навісного замку на вхідних дверях дачного будинку, потрапив всередину будинку, де виявив та викрав електричний масляний обігрівач «Термія Н0920 2.0 кВт», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2522 від 31.01.2020 склала - 993 грн. 20 коп.; два електричні подовжувачі на три розетки, довжиною 5м., виготовлені із кабелю із маркуванням «TSE ALFA KABLO TS 9760 HO5YV-F 2x0,75 mm», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2522 від 31.01.2020 склала - 175 грн. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 1168 грн. 20 коп. Крім того, 04.01.2020, близько 06:00, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на відкритій місцевості ділянки залізничної колії 9-11 СП, поблизу з/с «Мерефа», скориставшись відсутністю свідків, шляхом демонтажу, таємно викрав дросель-трансформатор типу ДТ-0,6-500, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2079 від 30.01.2020 склала 1609 грн. 10 коп., чим спричинив АТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 1609 грн. 10 коп. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив АТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 1609 грн. 10 коп. Крім того, 04.01.2020, в денний час, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не довелось можливим, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, через відкриті ворота, незаконно проник до гаражу, розташованому на території приватного домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_5 , де виявив та викрав шліфувальну машину «KRAFT P-1200», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1753 від 29.01.2020 склала 530 грн. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 530 грн. Крім того, 05.01.2020, близько 03:00, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на відкритій місцевості ділянки залізничної колії перегону «Буди Мерефа», дільниця 3 СП і І УП, скориставшись відсутністю свідків, шляхом демонтажу, таємно викрав два дросель-трансформатори типу ДТ-0,6-500, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи склала 3218 грн. 20 коп., чим спричинив АТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 3218 грн. 20 коп. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив АТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 3218 грн. 20 коп. Крім того, 06.01.2020, близько 20:30, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, незаконно проник на огороджену територію приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , після чого, шляхом розбиття вікна, потрапив всередину гаражу, розташованому на території вказаного домоволодіння, де виявив та викрав електричний точильний станок «Еней ЕТБ-1У4», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2228 від 30.01.2020 склала 2000 грн. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 2000 грн. Крім того, 11.01.2020, в денний час, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не довелось можливим, ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, незаконно проник на огороджену територію приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, шляхом розбиття вікна, потрапив всередину сараю, розташованому на території вказаного домоволодіння, де виявив та викрав акумуляторний шуруповерт «Cordless Drill 12V DC 3-5 Hours 0-550/min», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи склала 215 грн.; кутову шліфувальну машину «BLACK DECKER SL1 3YD 0.71 кВт 115мм», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи склала 650 грн. Після чого, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 865 грн. Крім того, 15.01.2020, близько 13:30, ОСОБА_4 перебуваючи в супермаркеті «АТБ» (ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»), який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Безлюдівка, вул. Зміївська, 68-А, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вітрини, на якій знаходяться товари у вигляді алкогольних напоїв, звідки таємно викрав пляшку віскі «Jack Daniels», об`ємом 0,5 л., вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1751 від 29.01.2020 склала 370 грн. Після чого, ОСОБА_4 намагаючись обернути викрадене майно на свою користь, та розпорядитись ним на власний розсуд в подальшому, був затриманий співробітниками ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».
31 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. Обґрунтованість підозри відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 04.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2020; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_13 від 27.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.01.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_14 від 13.01.2020; протоколом огляду місця події від 05.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.01.2020; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_13 від 27.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.01.2020; протоколом огляду місця події від 05.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.01.2020; протоколом огляду місця події від 05.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 08.01.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_16 від 08.01.2020; протоколом огляду місця події від 06.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 24.01.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_17 від 24.01.2020; протоколом огляду місця події від 13.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 14.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.01.2020; протоколом огляду місця події від 16.01.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 20.01.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_18 від 20.01.2020; протоколом огляду місця події від 15.01.2020 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_19 від 16.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 16.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 16.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 16.01.2020; відеозаписами із камер відео спостереження за торгівельною залою; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 31.01.2020;
У вказаному кримінальному правопорушенні підозрюваний ОСОБА_4 у інкримінованому злочині вину визнав повністю. Також в ході досудового розслідування вивчалась особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого встановлено, що останній є громадянином України, уродженець с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області, освіта середня, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово засуджений, розлучений, має неповнолітню доньку, яка проживає із матір`ю, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання зарекомендував себе посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Злочин, вчинення якого інкримінуються ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується, покаранням за вчинення злочину та злочини, що останній раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення та на шлях виправлення не став ; незаконно впливати на свідків, потерпілого, підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, у т.ч. через свої нестійкі соціальні зв`язки; може вчинити інше кримінальне правопорушення, або може бути причетним до раніше вчинених аналогічних кримінальних правопорушень. З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначено що у даному випадку мається існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, або може бути причетним до раніше вчинених аналогічних кримінальних правопорушень. Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, у зв`язку з чим, може вчинити інші правопорушення, та переховатись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити, з посиланням на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України,.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вирішення питання пор застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишив на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з частин першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно;
- ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не працевлаштований, офіційних джерел заробітку не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий та відносно якого до Харківського районного суду Харківської області направлено три обвинувальних акти, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів.
З огляду на обставини інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення, вбачається, що дії підозрюваного, як і він сам, представляють підвищену суспільну небезпеку, вбачається наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється особа, більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Відповідно до вимог статей 182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статті 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.
Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.
Виходячи із дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 31 березня 2020 року.
Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 таким, що підлягає частковому задоволенню, адже запобіжний захід підлягає застосуванню в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 березня 2020 року.
Керуючись статтею 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 04.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 41 (сорок один) день, тобто до 31 березня 2020 року включно.

Взяти під варту ОСОБА_4 в залі суду.

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Харківського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1