Cправа № 127/2888/20
Провадження № 1-кс/127/1412/20
У Х В А Л А
Іменем України
07 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Київського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 05.02.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що Київського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, 04.02.2020 біля 16 год. 30 хв. працівниками СКП Київського ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області неподалік будинку №24 по вул. Замостянській в м. Вінниці, був зупинений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з-під ременя штанів в які він був одягнений добровільно видав поліетиленовий згорток чорного кольору всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з вмістом кристалічної речовини прозоро-білого кольору та таблетку білого кольору, яку було вилучено працівниками поліції та упаковано до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1002059.
Крім того, 04.02.2020 в ході проведення огляду місця події громадянину ОСОБА_5 було запропоновано провести змиви з обох рук на, що останній погодився. Змиви з рук разом з контрольним зразком було поміщено до спец пакету НПУ ГСУ № INZ 2013812.

Арешт вказаного поліетиленового пакета з вмістом кристалічної речовини прозоро-білого кольору та таблетки білого кольору які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду вище перераховані речі та речовини є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також забороненими у обігу та мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 07.02.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, однак, як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 від 07.02.2020, про дату, час та місце розгляду клопотання ОСОБА_5 повідомлявся слідчим належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що Київським ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 04.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 04.02.2020 року біля 16 год. 30 хв. працівниками СКП Київського ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області неподалік будинку №24 по вул. Замостянській в м. Вінниці, був зупинений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з-під ременя штанів в які він був одягнений добровільно видав поліетиленовий згорток чорного кольору всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з вмістом кристалічної речовини прозоро-білого кольору та таблетку білого кольору, яку було вилучено працівниками поліції та упаковано до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1002059.

Крім того, 04.02.2020 в ході проведення огляду місця події громадянину ОСОБА_5 було запропоновано провести змиви з обох рук на, що останній погодився. Змиви з рук разом з контрольним зразком було поміщено до спец пакету НПУ ГСУ № INZ 2013812.

Наведені обставини підтверджуються протоколом огляду місця події від 04.02.2020 та постановою про визнання речей речовими доказами.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, які були вилучені під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебувало у володінні громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вилучене під час огляду 04.02.2020 року, а саме: поліетиленовий згорток чорного кольору всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з вмістом кристалічної речовини прозоро-білого кольору та таблетку білого кольору, які було вилучено працівниками поліції та упаковано до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1002059 та змиви з рук разом з контрольним зразком, які було поміщено до спец пакету НПУ ГСУ № INZ 2013812.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Київського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ Київського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя