Справа № 307/444/20
Провадження № 1-кс/307/242/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

03 березня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працює, не одруженого, судимості не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в :
старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 31 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Вказує на те, що 26 січня 2020 року, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на ґрунтовій дорозі, неподалік електроопори з позначенням "383 15", що в урочищі "Рубана", в смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, виражаючись грубою нецензурною лайкою, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого сидів ОСОБА_7 , а на пасажирському сидінні ОСОБА_8 , використовуючи наявний у нього невстановлений досудовим розслідуванням пістолет калібру 9 мм, призначений для стрільби патронами травматичної дії з еластичною пластмасовою або гумовою кулею, здійснив з нього один постріл вгору, після чого відкривши водійську дверку вказаного вище автомобіля, почав нецензурною лайкою висловлюватися в сторону ОСОБА_7 , в ході чого наніс один удар ногою по лівій половині грудної клітки, після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, використовуючи вищевказаний пістолет, здійснив з нього постріл в ліве стегно ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна з наявністю кулі у глибині м`язів стегна, яке згідно висновку судово-медичного експерта №61 від 12 лютого 2020 року відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше шести, але менше двадцяти одного дня.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету.
Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, тобто є підстави вважати, що він вчинив тяжкий злочин, який відповідно до даної норми закону карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих; знищити, сховати чи спотворити предмет, з якого було нанесено тілесне ушкодження; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та зазначили, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину. Крім цього слідчий зазначив, що жодних доказів, які б підтверджували зазначені у клопотанні ризики не має.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
ОСОБА_5 підозрюється (підозра пред`явлена 28 лютого 2020 року) у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
За матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Слідчий суддя вважає можливим погодитись із прокурором щодо наявності певного рівня ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконного впливу ним на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

В той же час, згідно з положеннями ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного.

З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, інших злочинів він не вчиняв.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_5 знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати чи спотворити предмет, з якого було нанесено тілесне ушкодження; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є припущенням органу досудового слідства, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

За таких обставин, один лише характер діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту, та те, що прокурор в судовому засіданні довів лише обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 , він постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, у разі наявності паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною покидати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, у разі наявності паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 28 квітня 2020 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом Національної поліції.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1