Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3918/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000768 від 18.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2019 року о 09 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «OPEL OMEGA В», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 13.1 - «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу» Правил дорожнього руху України, не вжив всіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, рухаючись по проїжджій ділянці дороги навпроти будівлі магазину «АВС» по вул. Ардовецька, 32 в с. Підвиноградів Виноградівського району, допустив зіткнення із стоячим попереду автомобілем марки «Volkswagen LT 28», типу фургон малолітражний, із реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який зупинився для виконання маневру повороту ліворуч. Внаслідок зіткнення, відбувся інертний рух автомобіля марки «Volkswagen LT 28» типу фургон малолітражний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ході якого відбувся наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , яка в той час рухалась по краю проїжджої ділянки дороги прямо по напрямку руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_5 , згідно висновку судово - медичного експерта № 131 від 09.10.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді саден шкірних покровів лівого гомілково - ступневого суглобу по зовнішній поверхні, які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розладу здоров`я, або незначну стійку втрату працездатності; у вигляді забійних ран м`яких тканин чола по центру та зліва, забійних ран м`яких тканин носа та твердої поверхні губи, струсу головного мозку, які спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; у вигляді травматичного вивиху 1,2 зуба на верхній щелепі зліва та 2 зуба на нижній щелепі зліва, які спричинили незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці п.2.3.2 «а» та 2.3.4. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили незначну стійку втрату працездатності; у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення та закритих переломів остистих відростків тіл І-ІІ-ІІІ грудних хребців, які спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя, і по цим ознакам згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку експерта № 10/325 від 20.09.2019 року, з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини пов`язані з тим, що водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «OPEL OMEGA В», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , не дотримавшись вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із стоячим автомобілем, який рухався попереду нього та зупинився для виконання маневру повороту ліворуч.

Невиконання водієм ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху України стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілою ОСОБА_5 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_7 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано органом досудового розслідування. Пояснив, що 17 серпня 2019 року при керуванні автомобілем не дотримав безпечної дистанції та безпечного інтервалу внаслідок чого в с. Підвиноградів допустив зіткнення із стоячим попереду автомобілем марки «Volkswagen LT 28», внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження. Шкодує за вчинені дії. Завдану шкоду потерпілій відшкодував частково. На даний час матеріальний стан відшкодувати у повному обсязі не має можливості, а тому цивільний позов визнає частково.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що заявлений цивільній позов підтримує повністю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 17 серпня 2019 року в с. Підвиноградів Виноградівського району, з вини обвинуваченого, отримала чисельні тілесні ушкодження, внаслідок цього перебувала на лікуванні.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження (за винятком цивільного позову) проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачений винний у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинений злочин, суд у відповідності до ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра на Д обліку не перебуває, стан здоров`я, позитивну характеристику, вперше притягається до відповідальності, наявність помякшуючої обставини покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, часткове відшкодування спричиненої шкоди в сумі 25 000 гривень, критичного відношення обвинуваченого до скоєного, готовність нести покарання за свої дії, позитивну посткримінальну поведінку, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, враховуючи мету покарання, досудову доповідь про середню ймовірність вчинення повторного злочину, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу (т. 1 а.п. 33, 35, 37, 38, 39; т. 2 а.п. 88-90, 100).

Приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення необережного злочину, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та особу винного, суд не застосовує до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Представником потерпілої ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 50 000 гривень та 3 899,63 гривень матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільність їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Визнання обвинуваченим, як відповідачем, позову в частині матеріальної шкоди не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення вимог в цій частині.

Так, на заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди позивачем подано: фіскальні чеки на купівлю ліків, здійснення оплати у Медичному центрі ТзОВ МЕВІЗ за проведення комп`ютерної томограми (т. 2 а.п.32-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також суд приймає рішення про задоволення вимог позову в частині відшкодування моральної шкоди за відніманням сплаченої суми в розмірі 25 000 гривень.

Позивач заявлені вимоги про відшкодування моральної обґрунтовує тим, що внаслідок події з вини відповідача, вона зазнала душевних страждань, емоційний дискомфорт у звязку із ушкодженням здоровя: - душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом нанесення тілесних ушкоджень та втратою почуття захищеності; - хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя; - перебуванням на лікарняному для використання всіх можливих лікувальних заходів для покращення свого здоров`я.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Діями відповідача завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які мають наслідком негативних змін у її житті: переживання, спогади, лікування.

Між протиправними діями відповідача та завданою позивачу шкодою, судом встановлено прямий причинний зв`язок.

Суд визнає, що вимушені зміни у житті потерпілого зумовлені вказаною подією, а для відновлення попереднього укладу життя та душевного спокою, позивачем докладено відповідні зусилля, що стверджується перебуванням позивача на лікуванні (т. 2 а.п. 57-69).

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем в сумі 50 000 тисяч гривень розмір моральної шкоди завданої злочином, із врахуванням наведених у позові обставин, які підтверджують характер та інтенсивність моральних страждань, а також обставину, яка свідчить про те, що на час вирішення заявленого позову відповідачем добровільно сплачено 25 000 гривень, суд приймає рішення про задоволення позову в сумі 25 000 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та на проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави (т. 1 а.п. 98,110, 121).

Понесені потерпілою ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 6 000 гривень, які підтверджено договором про надання правової допомоги від 20 вересня 2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 124 КПК України (т.2 а.п. 97,98,99).

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна: автомобіля марки «OPEL OMEGA В», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , застосований ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області 20.08.2019 року підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, оскільки в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба (т. 1 а.п. 51-53).

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: автомобіль марки «OPEL OMEGA В», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 передати ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Volkswagen LT 28», реєстраційний номер НОМЕР_2 передати ОСОБА_9 ; велосипед червоного кольору передати ОСОБА_5 , як власникам (т. 1 а.п. 17,19,20,22, 30-32).

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення: інженерно-транспортної експертизи № 10/326 від 17.09.2019 року в сумі 758,05 гривень; інженерно-транспортної експертизи № 10/327 від 04.09.2019 року в сумі 758,05 гривень; інженерно-транспортної експертизи № 10/324 від 18.09.2019 року в сумі 758,05 гривень (т. 1 а.п. 98,110, 121).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 6 000 гривень (т. 2 а.п. 97-99).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 25 000 гривень у відшкодування моральної шкоди та 3899,63 гривень у відшкодування матеріальної шкоди (а.п. 51-54 т.2).

Скасувати арешт автомобіля марки «OPEL OMEGA В», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , застосований ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області 20.08.2019 року (т. 1 а.п. 51-53).

Речові докази: автомобіль марки «OPEL OMEGA В», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 передати ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Volkswagen LT 28», реєстраційний номер НОМЕР_2 передати ОСОБА_9 ; велосипед червоного кольору передати ОСОБА_5 , як власникам (т. 1 а.п. 17,19,20,22, 30-32).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_1