04.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/329/18
Єд.унік.№ 205/329/18
Провадження №1-кп/205/223/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т.Велика Новосілка Донецької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, раніше неодноразово засудженого: 05.11.2004 року Велико-Новоселківським районним судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 07.09.2009 Куйбишевським районним судом м.Донецька за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі; 21.10.2011 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 01.11.2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ст.309 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 27.11.2012 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Координаційному центрі «Допомога Дніпра» як особа-переселенець, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 16 листопада 2017 року, близько 23 години, перебував у підсобному приміщенні, розташованому на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з потерпілою ОСОБА_8 розпивав спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між обвинуваченим та потерпілою виникла сварка на грунті особистих неприязних стосунків, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачуючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, схопив правою рукою зі столу кухонний ніж та наніс ним потерпілій ОСОБА_8 , яка в той час сиділа ліворуч від нього, один удар в область нижньої третини передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: синців: на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині; на тильній поверхні лівої кисті; на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині; крововиливів в м`які тканини відповідно синцям, колото-різаної рани на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна на межі з колінним суглобом, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Смерть потерпілої ОСОБА_8 настала від колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової вени, яке ускладнилося крововтратою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини не визнав та пояснив суду, що 16 листопада 2017 року, близько 23 години, під час спільного вживання спиртних напоїв за адресою АДРЕСА_1 , між ним та раніше знайомою потерпілою ОСОБА_8 дійсно виникла сварка, під час якої потерпіла, в той момент коли він тримав у правій руці кухонний ніж, намагалася нанести йому удар ногою та таким чином сама себе травмувала, наколовшись ногою на ніж. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що ніяких ударів ножем потерпілій ОСОБА_8 він не наносив.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 17 листопада 2017 року, зранку, їй подзвонила сусідка та пояснила, що за місцем проживання ОСОБА_7 лежала її мати. Прийшовши у домоволодіння АДРЕСА_1 , вона побачила свою матір ОСОБА_8 , яка лежала на підлозі без ознак життя, після чого викликала поліцію.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 16 листопада 2017 року, ввечері, він, разом з обвинуваченим ОСОБА_7 , перебували в приміщенні літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_1 , коли в зазначене приміщення зайшла потерпіла ОСОБА_8 , яка перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та сіла між ними. Коли обвинувачений ОСОБА_7 різав на столі їжу, потерпіла ОСОБА_8 стала кричати на нього та наносити йому удари руками, після чого обвинувачений ОСОБА_7 наніс їй удар ножем в ліве стегно, спричинивши тілесне ушкодження.
Свідок ОСОБА_10 суду поянив, що в ніч з 16 на 17 листопада 2017 року, за місцем його проживання прийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння та від яких йому стало відомо, що між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 , за місцем проживання обвинуваченого виникла сварка, під час якої потерпіла отримала тілесне ушкодження, на що він порекомендував їм викликати «швидку допомогу», після чого вони пішли.
Згідно з протоколом огляду від 17 листопада 2017 року (а.с.10-19), місцем події є прибудова, яка розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якої був виявлений та оглянутий труп потерпілої ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями.
Під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 від 17 листопада 2017 року (а.с.50-54, 55-57, 58-60) було виявлено та вилучено: фрагмент лінолеуму зі слідами РБК, кофту зі слідами РБК, кухонні ножі, фрагмент тканини та гумовий килимок зі слідами РБК, 2 л/с зі слідами папілярних узорів. Згідно з протоколом від 21 листопада 2017 року (а.с.168), були оглянуті речі потерпілої ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №562/НЕ від 04 грудня 2017 року (а.с.22-26), у потерпілої ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці: на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині; на тильній поверхні лівої кисті; на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині; крововиливи в м`які тканини відповідно синцям, колото-різана рана на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна на межі з колінним суглобом, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Смерть потерпілої ОСОБА_8 настала від колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової вени, яке ускладнилося крововтратою.

Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №1245/Н від 21 грудня 2017 року (а.с.90-92), на фрагменті лінолеуму, вилученому під час огляду місця події, виявлена кров, яка може належати як потерпілій ОСОБА_8 , так і обвинуваченого ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №1246/Н від 22 грудня 2017 року (а.с.127-129), на кофті, яка була вилучена під час затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , виявлена кров, яка може належати як потерпілій ОСОБА_8 , так і обвинуваченому ОСОБА_7 .
Згідно з висновком судової цитологічної експертизи №1499 від 22 грудня 2017 року (а.с.138-140), в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з обох рук обвинуваченого ОСОБА_7 , виявлені клітини поверхневого шару не зроговілого багатошарового плоского епітелію та білок людини, які можуть належати як потерпілій ОСОБА_8 , так і обвинуваченому ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку медико-криміналістичної експертизи №64-МК від 16 січня 2018 року (а.с.202-206), пошкодження на шматку шкіри з лівого стегна потерпілої ОСОБА_8 , могло бути заподіяне клинком ножа, вилученого біля буд. АДРЕСА_2 у ОСОБА_12 , а також оглянутого 20 грудня 2017 року (а.с.196).
Крім того, винуватість ОСОБА_7 підтверджується долученими до справи речовими доказами, якими визнані: гумовий килимок та фрагмент тканини; жіночий гаманець, грошові кошти в сумі 703 грн., пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , дві пластикові картки «Приват Банк», мобільний телефон «Самсунг», речі потерпілої ОСОБА_8 , штани та куртка обвинуваченого ОСОБА_7 ; зрізи нігтьових пластин, мікрочастинки з долоней ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_7 , чотири ножа, сліди пальців рук, фрагмент лінолеуму, кофту, кофту ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин та мікрочастинки з долоней ОСОБА_7 (а.с. 61, 130, 169, 217).
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №328 від 22 грудня 2017 року (а.с.183-185), обвинувачений ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий розлад психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав та на теперішній час не страждає. В період інкримінованого йому діяння міг в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час також може керувати своїми діями та розуміти їх наслідки. У застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характері не потребує.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не наносив удар ножем потерпілій ОСОБА_8 , а вона сама травмувала себе, намагаючись нанести йому удар ногою, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 , який підтвердив суду, що 16 листопада 2017 року, у приміщенні літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час сварки з потерпілою ОСОБА_8 , яка перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та ображала ОСОБА_7 , останній саме наніс потерпілій удар ножем, який тримав у своїй руці, в ліве стегно ОСОБА_8 , спричинивши тілесне ушкодження, від якого вона в подальшому померла.
Крім того, під час досудового слідства за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, з метою перевірки показань обвинуваченого щодо механізму та обставин спричинення тілесних ушкоджень, було проведено слідчий експеримент від 18 листопада 2017 року (а.с.155-159), де обвинувачений ОСОБА_7 вказав на обставини вчиненого злочину. За результатами проведеного слідчого експерименту було призначено та проведено судово-медичну експертизу №562/НЕ/89 від 04 грудня 2017 року (а.с.163-167), згідно якої виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження не могли утворитися за обставин, зазначених обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту. При цьому суд зауважує, що під час проведення зазначеного слідчого експерименту, детально не зазначені сам механізм та обставини спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, оскільки протокол зазначеної слідчої дії містить лише загальні фрази. Після цього, у зв`язку зі зміною показань в частині механізму та обставин отримання тілесних ушкоджень потерпілою, в ході досудового слідства був проведений ще один слідчий експеримент від 14 грудня 2017 року (а.с.186-188), де обвинувачений ОСОБА_7 , в присутності захисника та експерта, вказав на обставини вчиненого злочину. Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №562/НЕ/128 від 15 грудня 2017 року (а.с.192-193), виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна могли утворитися за обставин, зазначених обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту. При цьому, суд зауважує, що в протоколі проведення зазначеного слідчого експерименту також конкретно не зазначені механізм та обставини спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Враховуючи ту обставину, що вказані висновки судово-медичних експертиз протирічать як один одному, так і іншим доказам по справі, суд вважає неналежними доказами як висновки зазначених судово-медичних експертиз, так і протоколи слідчих експериментів від 18 листопада та 14 грудня 2017 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , а також його захисника та не приймає їх до уваги.
Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 також неодноразово змінював показання в частині обставин та механізму отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим, в ході судового розгляду був проведений слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та експерта від 15 травня 2019 року, після чого була проведена комісійна судово-медична експертиза №131 від16 серпня 2019 року, згідно з висновками якої напрямок раньового каналу, локалізація ушкодження стегнової вени за механізмом виникнення, напрямку дії травмуючого предмету не відповідають механізму та напрямку раньового каналу, вказаним у протоколі слідчого експерименту від 15 травня 2019 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того, у зазначеному висновку експертизи зазначено, що згідно механізму виникнення колото-різаного поранення лівого стегна, вказаного у протоколі слідчого експерименту від 15 травня 2019 року за участю ОСОБА_7 , раньовий канал на лівому стегні повинен був би розташовуватися в напрямку знизу догори, з травмуванням інших, від встановлених у ОСОБА_8 , ділянок лівого стегна (в той час як згідно висновку експертизи раньовий канал має горизонтальний напрямок, спереду назад, справа наліво, під гострим кутом до передньої поверхні тіла, глибиною 7 см.). Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 доповідач по справі, повністю підтвердив висновок комісійної експертизи, спростувавши таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо механізму спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть.
Таким чином, проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до спричинення потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть та зіставивши їх з іншими доказами по справі, суд розцінює показання обвинуваченого як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, характеризується посередньо.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачених ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбаченими ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 989,60 грн., 593,22 грн. та 989,60 грн.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років та шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 листопада 2017 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_7 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:
- судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів №1/8.3/4730 від 04 грудня 2017 року у розмірі 989 гривень 60 копійок;
- судової дактилоскопічної експертизи №26/4.6/1786 від 01 грудня 2017 року у розмірі 593 гривні 22 копійки;
- судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів №1/8.3/4731 від 08 грудня 2017 року у розмірі 989 гривень 60 копійок.

Речові докази по справі:
- гумовий килимок та фрагмент тканини; речі потерпілої ОСОБА_8 , штани та куртка обвинуваченого ОСОБА_7 ; зрізи нігтьових пластин, мікрочастинки з долоней ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_7 , чотири ножа, сліди пальців рук, фрагмент лінолеуму, кофту, кофту ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин та мікрочастинки з долоней ОСОБА_7 , які зберігаються в камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- жіночий гаманець, грошові кошти в сумі 703 грн., пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , дві пластикові картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , мобільний телефон «Samsung» - залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1