Провадження №: 1-кс/755/421/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009734 від 25.11.2019 року, про продовження строку тримання під домашнім арештом
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Луганськ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого: ТОВ ринок «Десна», охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 .
Із клопотання вбачається, що 24.11.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території ринку «Десна», що за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 13-А, де працював охоронцем. Приблизно о 15 годині 20 хвилин, на територію вказаного ринку, в особистих справах, прийшов ОСОБА_6 . Перебуваючи поруч з входом до «Розливайки», що розташована на території вказаного ринку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, використовуючи перевагу у віці та фізичній силі, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та настання тяжких наслідків, ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого та склавши руку у кулак умисно наніс йому один удар в область голови, від чого ОСОБА_6 не втримався на ногах та впав, ударившись головою об металевий торгівельний прилавок. Після чого, потерпілий ОСОБА_6 підвівся та став на ноги, а ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії та бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс йому ще один удар кулаком у область голови, від чого ОСОБА_6 упав на асфальт та вдарився обличчям. Після чого, ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину у невідомому напрямку.
У подальшому ОСОБА_6 , з отриманими внаслідок дій ОСОБА_4 , тілесними ушкодженнями було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом згідно довідки №268 від 25.11.2019 року: ТЗЧМТ, забій головного мозку з формуванням гострої субдуральної гематоми над правою гемісферою головного мозку. Компресійно-дислокаційний синдром.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.121 КК України.
26.11.2019 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України після вчинення кримінального правопорушення.
27.11.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
28.11.2019 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати постійне місце проживання цілодобово та покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
05.12.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
21.01.2020 року постановою керівника Київської міської прокурори №4 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 27.02.2020 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами - допиту свідків, потерпілих, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання, слідчого експерименту, висновком експерта, лікарським свідоцтвом про смерть, іншими матеріалами кримінального провадження.
Крім того, у клопотанні прокурора зазначено, що на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив його задовольнити, обґрунтувавши його тим, що ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були враховані при обрані запобіжного заходу продовжують існувати, підозрюваний та його захисник не заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
Заявлені ризики з моменту обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились та в даний час необхідно продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом. При цьому, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, тому вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; наявність постійного місця проживання; репутацію; майновий стан; відсутність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під домашнім арештом та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
При цьому, слідчий суддя вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: м. Луганськ, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, неодруженому, маючому на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючому: ТОВ ринок «Десна», охоронцем, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , строк тримання під цілодобовим домашнім арештом, у межах строку досудового розслідування, тобто до 27.02.2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду;
- цілодобово не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.02.2020 року.
Ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: