Справа № 215/6748/19
ВИРОК
31 січня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 нарождення, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 02.02.2019 року у невстановлений слідством час приїхав в гості до місця мешкання своєї знайомої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .
Знаходячись у квартирі, за вказаною адресою, у невстановлений слідством час, ОСОБА_3 побачив, ОСОБА_6 поклала на полицю шафи, яка розташована у вітальній кімнаті вказаної квартири, ювелірні прикраси, а саме: срібний ланцюжок 500 проби, вагою 8,70гр.; срібний ланцюжок 925 проби, вагою 3,80 гр.; золоту каблучку 585 проби, вагою 1,42 гр.; срібну каблучку500 проби, загальною вагою 9,37 гр., чистою вагою 7,97 гр., які належать ОСОБА_5 ..
В цей час та місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вище вказаних ювелірних прикрас.
07.02.2019 року в період часу з 08-00години по 19-00 годину, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ,реалізуючи свій раптово виниклий зазначений вище прямий умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що він у вказаній квартирі знаходиться сам та за його діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпіла ОСОБА_5 перебувала на роботі, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав ювелірні прикраси, а саме:срібний ланцюжок 500 проби, вагою 8,70 гр.; срібний ланцюжок 925 проби, вагою 3,80гр.;золоту каблучку 585 проби, вагою 1,42 гр.;срібну каблучку500 проби, загальною вагою 9,37 гр., чистою вагою 7,97 гр., які знаходились на полиці шафи, розташованій в гостинній кімнаті вказаної квартири та які належать ОСОБА_5 .
Далі, ОСОБА_3 утримуючи зазначене майно при собі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, покинув приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , таким чином зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/307 від 26.03.2019 вартість цін станом на 07.02.2019, складає:срібного ланцюжка 500 проби, вагою 8,70 гр. 568,94 гривень; срібного ланцюжка 925 проби, вагою 3,80 гр. 459,67 гривень; золотої каблучки 585 проби, вагою 1,42 гр. 1679,27 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2707,88 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно викрав прикраси, що належать потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона надала обвинуваченому ключі від своєї квартири, оскільки обвинуваченому не було де мешкати, але він викрав в неї золоті прикраси та здав до ломбарду.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку обвинуваченого та потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, потерпіла та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та потерпілій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до класифікації злочинів середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 р. народження, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середній рівень небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язків згідно ст.76 КК України.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2019 втратив свою дію 13.01.2020.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 /двох/ років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 34/12.1/307 від 26.03.2019 у розмірі 572 / п`ятсот сімдесят дві/грн.
Речові докази: каблучку, золото 585, ваг.1,42гр., каблучку срібло 500, загальною вагою 9,37 гр., які згідно розписки знаходяться на зберіганні у потерпілої залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: