КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6335/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
23 грудня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 жовтня 2019 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 28.12.2019 року включно, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тупальці, Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_11 2015 р.н., мати інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоп. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що ухвала слідчого судді постановлена із порушенням вимог кримінально процесуального закону, а саме слідчим суддею не вірно застосовано вимоги ст. 178 КПК України. Жодний доказ долучений стороною обвинувачення до клопотання не вказував, що саме підозрюваний ОСОБА_7 має відношення до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Стороною захисту було подано клопотання про допит ОСОБА_7 , проте жодного разу останній не був допитаний.
Кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченогоп. 12 ч. 2 ст. 115 КК України не відповідає фактичним обставинам справи, з матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_12 та підозрюваний ОСОБА_7 заздалегідь домовились про вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та навпаки зазначено, що злочинний умисел на вбивство виник раптово під час бійки.
Підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, одружений, проживає разом із двома дітьми, утримує дружину, двох дітей та матір інваліда другої групи, яка потребує довготривалого медичного лікування.
Слідчим суддею не надано належної уваги репутації ОСОБА_7 , зокрема не надано належної правової оцінки характеристиці виданої виконавчим комітетом Брониківської сільської ради Новоград - Волинського району Житомирської області, де зазначено, що підозрюваний за період проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, в громадських місцях та вдома поводився добре, до виконання громадських доручень відносився відповідально, брав активну участь у громадському житті села. Скарги та заяви в сільську раду на його поведінку не надходили.
Також слідчим суддею не надано належної уваги, що підозрюваний він має у власності автомобіль «Volkswagen» модель «Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , який використовує для поїздок до місць роботи, останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.
Ні у клопотанні слідчого, а ні в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного доказу, що дійсно є реальні ризики того, що ОСОБА_7 може вчиняти дії передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить належного обґрунтування щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого. Підозрюваний готовий співпрацювати із слідством, довести свою невинуватість, та встановити об`єктивну істину в справі, проте на думку сторони захисту, група слідчих у даному кримінальному провадженні створює перешкоди та порушує права сторони захисту гарантовані п. 14 ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 46КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, в якій просить у якій просить ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, поруки чи особистого зобов`язання.
Під час розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор послався на ризики, проте вони не підтверджуються зібраними матеріалами провадження та є припущеннями.
ОСОБА_7 зазначає, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та відсутні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В клопотанні відсутні будь які докази, які свідчили про те, що він перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілих, свідків в даному кримінальному проваджені.
Слідчим суддею під час постановлення ухвали не було враховано вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
ОСОБА_7 також вказує, що має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні в нього перебуває двоє неповнолітніх дітей, а також матір інвалід, яка потребує нагляду та фінансової допомоги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
23.07.2019 року, приблизно о 02 год. 00 хв. (точний час не встановлено) у ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що перебували на земельній ділянці поряд із вагончиками для тимчасового проживання на території будівельного майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунтіраптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який переріс в бійку між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 з однієї сторони та ОСОБА_13 з другої сторони, в ході якої ОСОБА_15 та ОСОБА_12 почали хаотично наносити удари кулаками та ногами ОСОБА_16 в ділянку обличчя, голови, тулуба, по верхнім і нижнім кінцівками.
В подальшому, приблизно о 02:05 год. 23.07.2019 року, в тому ж місці, під час бійки, у ОСОБА_17 та ОСОБА_12 на ґрунті неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_13 та бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті останньому, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи спільно, без попереднього узгодження своїх дій, тримаючи в руках предмети ззовні схожі на тротуарну плитку, нанесли декілька ударів (точна кількість не встановлена, однак не менше двох, та не більше чотирьох) в область голови ОСОБА_13 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток лицьового черепа, склепіння та основи.
В подальшому в період часу з 02:05 год. по 02:30 год. 23.07.2019 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, невідворотність покарання за протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_18 , діючи узгоджено та спільно, з метою приховання слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, поклали тіло ОСОБА_13 в салон транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_2 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , та перевезли тіло на територію земельної ділянки, що знаходиться на відстані 32 метри від стовпу лінії електропередач з позначкою № 41 в напрямку руху до с. Мироцьке Бородянського району Київської області.
Приблизно о 02:35 год. 23.07.2019 року, по прибуттю на територію земельної ділянки, що знаходиться на відстані 32 метри від стовпу лінії електропередач з позначкою № 41 в напрямку руху до с. Мироцьке Бородянського району Київської області, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_18 , з метою приховання слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а саме протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , поклали тіло ОСОБА_13 на землю, облили невстановленою паливно-мастильною речовиною та підпалили тіло померлого.
30.07.2019 року ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду від 01.08.2019 року від застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 26.09.2019 року включно.
Згідно постанови про продовження строку досудового розслідування від 25.09.2019 року строки досудового розслідування продовжено керівником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_19 до 3-х місяців, тобто до 30.10.2019 року.
Відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 25.09.2019 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київській слідчий ізолятор» без можливості внесення застави до 30.10.2019 року включно.
30.10.2019 року слідчий СВ Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи його тим, що закінчити досудове розслідування в строк не представляється можливим внаслідок складності провадження, зокрема, для закінчення досудового розслідування та прийняття законного, обґрунтованого і неупередженого рішення у ньому додаткового часу потребують проведення та завершення слідчих і процесуальних дій.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2019 року клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 28.12.2019 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, всупереч доводам захисника.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, може вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти зазначеним ризикам.
Також, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій за результатами яких можливо отримати докази у кримінальному провадженні, а також провести інші процесуальні та слідчі дії, потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування.
Обґрунтованість та необхідність проведення вказаних процесуальних дій, перевірена слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2019 року при винесенні процесуального рішення ухвали про продовження строку досудового розслідування до 30.12.2019 року та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
При цьому слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , врахував дані про особу підозрюваного, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається захисник та ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального провадження, що спричинило смерть потерпілого.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника та підозрюваного, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає не є підставами для скасування ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 жовтня 2019 року, якоюзадоволено клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 28.12.2019 року включно, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3