Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/667/20
н/п 1-кп/490/416/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004176 внесеного 28.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0001015, внесеного 13.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, Росія, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, не маючого постійного місця проживання, раніше судимого:

-19.10.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та згідно ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-31.05.2013 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст.71, ч.3 ст.78 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 03.11.2015 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-05.01.2017 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, 13.05.2017 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-09.01.2020 Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-11.12.2019 відносно якого до Заводського суду м. Миколаєва направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
13.03.2020, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на ринку «Юліана», який розташований на перетині проспекту Центрального та вулиці 3-я Слобідська, в м. Миколаєві, проходячи біля приміщення магазину №96 «Ремонт» телефонов», який був відчинений, ОСОБА_4 вирішив зайти до вказаного магазину. Розглядаючи в приміщенні магазину товари, ОСОБА_4 на вітрині, що розташована зліва при вході до магазину №96 «Ремонт» телефонов», помітив мобільний телефон марки «Nokia», корпус якого чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , після чого у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення зазначеного майна з метою власного незаконного збагачення.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, скориставшись тим, що його злочині дії були не помітні для оточуючих, ОСОБА_4 взяв із вітрини мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , поклав його до кишені, та покинув приміщення магазину. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 383, 33 грн.

Крім того, 27.11.2019 року близько 15.00год., ОСОБА_4 перебуваючи біля Палацу творчості учнів, що розташований за адресою:м. Миколаїв, вул.. Адміральська, 31, та в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючого умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , зайшов до комп`ютерного класу, який розташований на 2 поверсі зазначеного Палацу творчості учнів, та, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу, на якому лежав мобільний телефон марки «Meizu M3 Note», та таємно, повторно, шляхом вільного доступу протиправно заволодів вищевказаним мобільним телефоном марки «Meizu M3 Note», золотистого кольору, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , вартістю 1199, 67 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1199,67 грн.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та пояснив, що повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальних актів. Зазначив, що 27.11.2019 року з метою відвідання вбиральні, зайшов до Палацу творчості учнів, де в одному з кабінетів побачив мобільний телефон. скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 заволодів вказаним мобільним телефоном, який в подальшому було вилучено працівниками поліції. Крім того, обвинувачений показав суду, що 13.03.2020 року, він проходив між торгівельними рядами на ринку "Юліана", коли побачив в одному з магазинів на прилавку мобільний телефон, і скориставшись нагодою, що за ним ніхто не спостерігає, забрав його і в подальшому розпорядився на власний розсуд. У вчиненому ОСОБА_4 щиро покаявся, просив його суворо не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, а також заяву потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які просили розглядати справу за їх відсутності, оскільки претезій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винуватий у їх вчиненні, так як він повторнозаволодів чужим майном.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, а також враховуючи приписи ст. 33 КК України, зважуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має постійне місце мешкання, згідно довідки КНП «Миколаївський обласний Центр психічного здоров`я» обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак, згідно довідки КНП «Миколаївський обласний Центр психічного здоров`я» ОСОБА_4 перебуває на наркологічному обліку з 1985 р., внаслідок вживання алкоголю. Крім того, згідно довідки міського протитуберкульозного диспансеру Миколаївського міськздраву від 02.03.2020 року, обвинувачений має захворювання легень А16,0, також, згідно характеристики ст. ДОП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , обвинувачений характеризується посередньо, а тому приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, відповідає особі обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вище вироком суду, ОСОБА_4 вчинив новий злочин, а тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду до призначеного покарання за даним вироком.
Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведення товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0001015 від 24.03.2020 року №357, вартість якої становить 942,06 грн., а також товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0004176 від 05.12.2019 року №750, яка становить 1256,08 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 357 від 24.03.2019 року у сумі 942 (дев`ятьсот сорок дві) грн., та № 70 від 05.12.2019 року у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід наступним чином вирішити долю речових доказів, а саме:

- мобільний телефон марки «Meizu M3 Note», золотистого кольору, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який передано потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання разом із сім-картами мобільних операторів «Лайфселл», «Водафон» вважати повернутим належному власнику;
-мобільний телефон марки «Nokia», корпус якого чорного кольору, модель «105 ТА -1010 ЕАС UA BLACK», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, вважати повернутим належному власнику;
- цифровий носій інформації диск DVD-R, на якому знаходиться відео файл під назвою «04.06.20_А», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим належному власнику.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженню заявлено не було.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту обвинуваченим частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від в 09.01.2020 рокута остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 накористь держави процесуальні витрати у сумі 2198,14 гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Meizu M3 Note», золотистого кольору, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який передано потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання разом із сім-картами мобільних операторів «Лайфселл», «Водафон» вважати повернутим належному власнику;
-мобільний телефон марки «Nokia», корпус якого чорного кольору, модель «105 ТА -1010 ЕАС UA BLACK», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, вважати повернутим належному власнику;
- цифровий носій інформації диск DVD-R, на якому знаходиться відео файл під назвою «04.06.20_А», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим належному власнику.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1