КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1553/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А

24 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000528

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року, постановленою в підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000528 від 23.11.2018 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301, ч. 3 ст. 152, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 156, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 156 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Цим же судовим рішенням відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 23 листопада 2018 року.

На вказану ухвалу суду першої інстанції в частині рішення про відмову у скасуванні арешту майна ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову ухвалу про скасування арешту майна або щодо зміни заходу забезпечення кримінального провадження та повернення йому майна на відповідальне зберігання.

Вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного впливу;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду встановлені ч. 2 ст. 392 КПК України. Відповідно до її змісту, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, а згідно з п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України підготовче судове провадження є складовою частиною судового провадження, окремому оскарженню до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Крім того, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З матеріалів провадження вбачається, що 05 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000528, в якому висунуто обвинувачення у вчиненні низки кримінальних правопорушень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , Дніпровським районним судом м. Києва в порядку ст. 314 КПК України проведено підготовче судове засідання, за результатами якого окремим процесуальним рішенням закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого та відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а окремим - повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000528 за обвинуваченням ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 05 лютого 2020 року виключно в частині рішення про відмову у скасуванні арешту майна.

Між тим, ухвала суду в оскарженій ОСОБА_3 частині є рішенням, постановленим під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, оскільки, не дивлячись на прийняте судом рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , кримінальне провадження за № 0000528 здійснюється щодо ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні низки кримінальних правопорушень у співучасті з ОСОБА_4 .
В той же час, відповідно до ст. 174, ч. 2 ст. 392 КПК України ухвала про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За вказаних обставин вважаю, що ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 23 листопада 2018 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2