ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6326/20
провадження № 1-кс/753/1515/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженеця міста Києва, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, з середньою освітою, працюючого не офіційно будівельником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 08 січня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000214, які 08 січня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У клопотанні слідчого наведені посилання на докази, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій.

Крім того, в обґрунтування неможливості запобігання ризикам уникнення підозрюваного від досудового розслідування та суду, необхідності тримання підозрюваного під вартою, слідчий посилається на обов`язкове врахування характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого, при цьому підозрюваний хоча раніше не судимий, та беручи до уваги те, що він переховувався від органів досудового розслідування та не з`являвся на слідчі дії, його місцезнаходження органами досудового розслідування не встановлено, та враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме, безпосередній предмет, яким вчинено кримінальне правопорушення - предмет, схожий на пістолет типу револьвер невстановленого виробництва, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, вказуючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилались на те, що наведені у клопотанні ризики згідно ст. 177 КПК України, належними доказами із матеріалів провадження не доведені, та зважаючи на вказані обставини, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, враховуючи витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та, дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думки учасників процесу, встановив наступні обставини.

З матеріалів клопотання вбачається, 03 січня 2017 року ОСОБА_7 з метою працевлаштування через всесвітню мережу Інтернет на сайті «ОЛХ» знайшов оголошення роботи в «Яндекс таксі» та взяв в суборенду автомобіль «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , який орендував у ОСОБА_8 , за умови виплати половини щоденного заробітку. В ніч 08 січня 2017 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_7 , працюючи на вказаному автомобілі, потрапив в дорожньо - транспортну пригоду у зв`язку з чим пошкодив автомобіль. Для з`ясування суми пошкодження автомобіля та виплат щоденного платежу 08 січня 2017 року близько 19 години 00 хвилин за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , приїхали ОСОБА_9 зі своєю дружиною ОСОБА_10 . Під час спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли до під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_3 , де в ліфті зустріли ОСОБА_5 - пасинка ОСОБА_8 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 піднялись на № 12 поверх до квартири АДРЕСА_4 для повернення оплати щоденного платежу за використання автомобіля та обговорення виплати пошкодження автомобіля. Перебуваючи на загальному коридорі 12 поверху біля квартири проживання ОСОБА_7 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з приводу оплати пошкоджень автомобіля.

08 січня 2017 року близько 19 години 20 хвилин до загального коридору за вказаною адресою вийшов ОСОБА_11 - батько ОСОБА_7 , який відразу втрутився в словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . В ході словесного конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_5 08 січня 2017 року близько 19 годин 25 хвилин, знаходячись на загальному коридорі 12 поверху № 6 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , стоячи навпроти ОСОБА_11 на відстані близько 1 метра, під час словесного конфлікту, не говорячи про свої злочинні наміри вітчиму ОСОБА_8 , керуючись прямим умислом, направленим на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 , правою рукою дістав з правого карману куртки предмет схожий на пістолет, ймовірніше всього з переробленої або виготовленої саморобним способом вогнепальної зброї під патрон кільцевого спалаху калібру 5, 6 мм та здійснив один постріл в область тулуба потерпілого ОСОБА_11 , спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді одного проникаючого у грудну та черевну порожнини вогнепального поранення, з розташування вхідної рани № 1 на передній поверхні грудної клітини з ушкодженням в напрямку проходження ранового каналу грудини, осердя, правого шлуночка серця та печінки, гемоперикарду (300), крововиливу у черевну порожнину (1 700 мл). Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від вогнепального кульового поранення грудної та черевної порожнини, що супроводжувалося ушкодженнями їх органів, масивною кровотечею та призвело до крововтрати. Вогнепальне поранення утворилося внаслідок одного постілу із вогнепальної зброї, патрон якої був знаряджений кулею, до складу якої входили свинець, залізо та цинк. Дані судово-гістологічного дослідження м`яких тканин грудної клітини із зони ушкодження грудної клітини свідчать, що від моменту спричинення ушкодження потерпілому ОСОБА_11 до настання його смерті пройшов проміжок часу біля 30 хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин з місця вчинення злочину зникл.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , раніше не судимий.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 08 січня 2017 року;

- протоколом огляду трупа від 08 січня 2017 року;

- протоколом огляду місця події (автомобіля « Шевроле Авео ») від 09січня 2017 року

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09 січня 2017 року;

- висновком судово-медичного експерта № 95 / 2 від 23 лютого 2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09 січня 2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08 січня 2017 року;

- протоколом впізнання підозрюваного ОСОБА_5 за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом слідчого експеримента за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10січня 2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10 січня 2017 року;

- висновком балістичної експертизи № 202 від 15 березня 2017 року;

- висновком медико - криміналістичної експертизи № 205 - МК від 21 липня 2017 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_14 від 10 квітня 2020 року строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжені до трьох місяців, тобто до 21 травня 2020 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії такої ухвали до 22 квітня 2020 року.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Так, прокурор довів, що станом на сьогоднішній день ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який існував при застосуванні запобіжного заходу, продовжує існувати, носить триваючий характері і є реальним, підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування т /або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого він підозрюється та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний більше трьох років перебував в розшуку, що дає підстави вважати про його неналежну процесуальну поведінку в подальшому. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, що посилює існування ризику переховування.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженне досудове розслідування не закінчено, так як слідству необхідно провести зазначені в клопотанні процесуальні та слідчі дії.

Метою та підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови ).

Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими, оскільки такі ризики не зменшилися та продовжують існувати. Також слідчий суддя зважує на той факт, що підозрюваний по даному провадженню обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та, знаючи про можливу міру покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак, приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити останньому належної процесуальної поведінки.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Відтак з метою охорони загальносуспільних прав та інтересів, й урахування особи підозрюваного, унеможливлення впливу підозрюваним на свідків та потерпілих, забезпечення його належної процесуальної поведінки, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити такому підозрюваному строк тримання під вартою до 21 травня 2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 107, 177, 182, 206, 306, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженеця міста Києва, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, з середньою освітою, працюючого не офіційно будівельником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 08 січня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 травня 2020 року включно, без можливості внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: