Дата документу Справа № 311/3532/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/3532/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/937/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Василівського районного суду Запорізької області,
обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська УВП № 11»,

розглянула 15 квітня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою (клопотанням) обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 16 травня 2020 року. Приймаючи таке рішення, суд дійшов висновку, що раніше обра6ний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню спробам переховуватися від суду з метою уникнення покарання за скоєне правопорушення, незаконно впливати на свідків та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а тому вважав обґрунтованим клопотання прокурора та доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці 16 травня 2020 року включно.
В апеляційній скарзі (клопотанні) ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що неодноразово надавав довідки із медичної установи щодо погіршення стану його здоров`я та зазначав про факти, які підтверджують його невинуватість, однак колегія суддів та прокурор категорично ігнорують його доводи. Просить змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційних скарг.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положенями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Матеріали контрольного кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Апеляційна інстанція знаходить вірним висновок суду першої інстанції про те, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Беручи до уваги необхідність врахувати не лише інтереси конкретної особи, а й загальносуспільний інтерес, який у даному випадку стосується результату розгляду кримінального провадження по обвинуваченню щодо умисного вбивства, тобто протиправного позбавленні життя особи, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а тому з урахуванням обставин конкретного кримінального провадження, районний суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування, з огляду на очікуване покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, наразі є реальним, що на думку судової колегії, виключає можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на будь-який інший більш м`який запобіжний захід, оскільки ні особисте зобов`язання чи особиста порука, ні застава, ані домашній арешт не забезпечать уникнення вказаних ризиків.

При цьому, апеляційний суд вважає ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків зі сторони обвинувачення, з огляду на здійснення їх допиту, недоведеним.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неодноразових притягненьдо кримінальної відповідальності, відсутність постійного джерела доходів, які у цілому є негативними, існує велика ймовірність ризику вчинення нового злочину, що передбачено п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта щодо погіршення його стану здоров`я, між тим, у випадку погіршення стану здоров`я обвинувачений не позбавлений можливості звернутися до медичної установи в умовах ізоляції. Проте судова колегія вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок суду.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановленні в попередніх судових рішеннях. Таким чином, зазначені обставини та однакові підстави є предметом дослідження при визначенні судом запобіжного заходу обвинуваченому.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 травня 2020 року в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4