Номер провадження: 11-кп/813/510/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного сулу м. Одеси від 04.12.2018 року про відмову у задоволенні подання про вирішення питання щодо виконання ухвали у відношенні ОСОБА_8 та закриття провадження у зв`язку зі сплатою штрафу за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено у задоволенні у задоволенні подання про вирішення питання щодо виконання ухвали у відношенні ОСОБА_8 та закриття провадження у зв`язку зі сплатою штрафу за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що КПК України та КК України не передбачено закриття провадження по справі щодо виконання покарання.

Крім того, суд зазначив, що ч.3 ст. 27 КВК України передбачений вичерпний перелік підстав, коли уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали.

У апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою суду, зазначивши, що посилання суду на ч.3 ст. 27 КВК України є безпідставним, оскільки статтю 27 цього Кодексу виключено на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду 1-ої інстанції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Так, відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 цієї статті встановлено, що до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, подається клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до пунктом 4 частини 2 цієї статті передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора апеляційний суд вважає обґрунтованими з огляду на те, що стаття 27 КВК України, на яку посилається суд в оскаржуваному рішенні дійсно виключена на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року.

Відповідно до вимог п.1 ст. 409 КПК України, п ідставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу такою, що підлягає скасуванню, як таку, що не ґрунтується на вимогах КПК Країни.

Крім того, апеляційний суд встановив:

01.02.2018 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень (а.с. 3).

04.07.2018 року ОСОБА_8 сплатив штраф у сумі 850 гривень за вироком суду (а.с.4).

19.07.2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси за клопотанням сторони обвинувачення ОСОБА_8 замінено несплачену суму штрафу у розмірі 850 гривень, що дорівнює 50 установленим законодавством неоподаткованим мінімумам доходів громадян на 50 годин громадських робіт (а.с. 2).

При цьому, під час розгляду справи про заміну покарання у вигляді штрафу на громадські роботи в провадженні суду не були наявні матеріали щодо сплати ОСОБА_8 штрафу.

04.12.201 року оскаржуваної ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні у задоволенні подання про вирішення питання щодо виконання ухвали у відношенні ОСОБА_8 та закриття провадження у зв`язку зі сплатою штрафу за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що фактично, засудженому ОСОБА_8 , який виконав покарання, призначене йому вироком місцевого суду, ухвалою того ж суду було замінено вже виконане засудженим покарання на інше покарання.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вимогам Конституції України щодо неможливості бути двічі притягненим до юридичної відповідальності одного виду за те саме правопорушення кореспондують зобов`язання, що прийняла на себе Україна за міжнародними договорами, які є частиною її національного законодавства (ч. 2 ст. 9 Конституції України), зокрема:

Відповідно до п. 7 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права «жодна людина не повинна вдруге бути судимою чи покараною за злочин, за який вона вже була остаточно засуджена чи виправдана у відповідності до закону та кримінально-процесуального права кожної країни».

Відповідно до ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «жодна людина не може бути вдруге притягнута до відповідальності або покарана у кримінальному порядку судом однієї і тієї самої держави за злочин, за який вона вже була остаточно виправдана або засуджена відповідно до закону і кримінально-процесуального права цієї держави».

У свою чергу, ч. 3 ст. 2 КК України закріплює положення, що ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.

Це, зокрема, означає, що виключається: а) повторне і подальше притягнення до кримінальної відповідальності особи за один і той самий злочин; б) кваліфікація одного й того ж злочинного діяння за кількома статтями КК України, якщо положення, що містяться в них, співвідносяться між собою як загальна та спеціальна норма або як ціле і частина; в) подвійне врахування однієї і тієї обставини вчинення злочину, що пом`якшує або обтяжує покарання, одночасно при кваліфікації злочину та при призначенні виду та міри кримінального покарання.

Право особи, що закріплено в ч. 1 ст. 61 Конституції України, внаслідок своєї конституційно-правової природи не підлягає обмеженню навіть в умовах воєнного або надзвичайного стан, у відповідності до ч. 2 ст. 64 Основного Закону України).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2018 року, якою ОСОБА_8 замінено несплачену суму штрафу у розмірі 850 гривень, що дорівнює 50 установленим законодавством неоподаткованим мінімумам доходів громадян на 50 годин громадських робіт є такою, що суперечить вищезгаданим нормам Конституції України та підлягає безумовному скасуванню, а клопотання сторони обвинувачення відносно ОСОБА_8 про заміну несплаченої суму штрафу, визначеної вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року відмові.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 409, 410, 419, 534, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 року та ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про заміну ОСОБА_8 виду покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4