Справа № 345/2604/15-к
Провадження № 11-кп/4808/260/20
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :
1. Зміст ухвали суду першої інстанції.
1.1.Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 16.40 годин 13.06.2020.

1.2. Ухвала суду мотивована тим, що інкриміноване обвинуваченому діяння відносяться до тяжких злочинів, а також існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, щоб уникнути відповідальності. Суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, те, що він раніше судимий вчинення злочинів проти власності, ніде не працює, утриманців не має, тривалий час переховувався від суду, що свідчить про його схильність до суспільно-небезпечної поведінки, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_8 , як альтернативу, визначено заставу, розмір якої на даний час ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.02.2020 зменшено до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн., яка може бути внесена обвинуваченим.

2. Доводи апеляційної скарги:
- прокурор не представляє суду доказів;

- судові засідання призначаються для розгляду клопотань про продовження строку тримання під вартою;

- суд упереджений та необ`єктивний, не має на меті досліджувати докази та встановити істину;

- неодноразово виносяться неправомірні рішення, які позбавляють ОСОБА_8 права на захист та особисту недоторканість.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати, змінивши запобіжний захід на захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Просить витребувати з медичної частини УВП-12 довідки, які підтверджують погіршення стану мого здоров`я.

3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. Обвинувачений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Захисник надав у розпорядження суду документ із медичної частини установи, згідно з яким ОСОБА_8 перебуває на ізольованому триманні в камері-ізоляторі і за погодженою схемою лікування не отримує через відсутність нових протитуберкульозних препаратів. Стан здоров`я його погіршується, йому термінового потрібне лікування, якого він не отримує. Орієнтовні строки вирішення справи невідомі. У той же час інший обвинувачений у даній справі під домашнім арештом.

3.2. Прокурор заперечив доводи апеляції. Просив залишити ухвалу суду без змін.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких мотивів.
4.1. Повноваження апеляційних судів щодо перегляду ухвал про продовження строку тримання під вартою визначені рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019.

Тому питання продовження строку тримання під вартою підлягає апеляційному перегляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін кримінального провадження, згідно приписів ст. 404, 405, 407 КПК України.

За змістом ст. 194 КПК України на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

Ці обставини, за приписами ст. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.

4.2. Розглянувши доводи апеляційної скарги через призму вказаних критеріїв колегія суддів дійшла висновку, що поза увагою суду першої інстанції залишились конкретні обставини даного провадження, які належало врахувати в цій ситуації і які є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

По-перше. Стан здоров`я ОСОБА_8 суд не врахував. Характер захворювання такий, що потребує його ізоляції (а.п. 40). Стан здоров`я обвинуваченого погіршується, лікування він, згідно довідки від 24.04.2020, не отримує, перспективи вирішення справи невідомі.

По-друге. Під вартою ОСОБА_8 із 10.05.2019, а провадження в суді з 07.07.2015 і воно не є складним ОСОБА_8 інкриміновано один епізод крадіжки майна з проникненням у житло на суму 2757, 82 грн і ця шкода відшкодована.

Згідно матеріалів провадження, судові засідання у справі відбуваються тільки для продовження строку тримання під вартою.

Це конкретна обставина даної справи, яку належало врахувати при вирішенні чергового клопотання прокурора, під час визначення співмірності такого заходу забезпечення провадження із вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції, оскільки на час розгляду цієї апеляційної скарги ОСОБА_8 під вартою вже понад рік.

Потрібно було протягом розумного проміжку або розглянути справу, або звільнити обвинуваченого з-під варти.

Те, що ОСОБА_10 ухилявся від суду, був у розшуку і взятий під варту 10.05.2019, ніяк не вплинуло на стан розгляду провадження щодо нього при одному епізоді обвинувачення, воно все одно не розглядається і невідомо, коли буде розглянуто, перебуває обвинувачений під вартою він чи ні.

Держава, слід дійти висновку, не забезпечує не тільки розгляд справи впродовж розумного строку за час утримання під вартою, а й мінімального необхідного лікування при позбавленні обвинуваченого можливості лікуватися самому.

По-третє. До уваги слід узяти також і те, що продовження тримання під вартою ОСОБА_8 не виглядає справедливим з огляду на те, що поведінка його співучасника, якому інкриміновано за обвинувальним актом три епізоди і заподіяння шкоди на значно більшу суму, забезпечена домашнім арештом.

4.3. Суд першої інстанції вказані обставини не врахував і тому його рішення не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

ОСОБА_8 заявив, що не може сплатити заставу через поганий майновий стан.

На час розгляду цієї апеляційної скарги слід дійти висновку, що продовження такого суворого запобіжного заходу не є пропорційним потребам кримінального судочинства, оскільки ОСОБА_8 фактично відбуває покарання без остаточного судового рішення в умовах, коли фізичні страждання обумовлені неможливістю отримання лікування через ув`язнення.

5. Із наведених мотивів рішення суду першої інстанції про продовження тримання ОСОБА_8 під вартою належить скасувати, а запобіжний захід змінити на цілодобовий домашній арешт.

На думку колегії суддів, перешкод для цього немає за умов належного контролю за поведінкою ОСОБА_8 . Додатковими гарантіями можуть бути невідкладне вилучення особистих документів для усунення можливості покинути Україну та покладення інших обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 181, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Змінити ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки відповідно до вимог ст. 194 КПК України: прибувати за першим викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному провадженні, невідкладно здати на зберігання слідчому (прокурору) свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 16.40 13.06.2020.

Ухвалу апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до установи покарань м. Івано-Франківськ № 12 та органу Національної поліції за місцем відбування обвинуваченим домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає виконанню в порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5