Справа № 308/2933/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

потерпілого- ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004199 від 31.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004199 від 31.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 20.12.2019 року, водночас ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати. Проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м"який, а саме - цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю заперечив.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та заперечив проти клопотання захисника обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечила та подала клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м"який, а саме - цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, посилаючись на те, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на сьогоднішній день є занадто суворим, оскільки встановлені ризики прокурором не доведені та не існують, оскільки досудовим розслідуванням зібрані всі достатні, на думку слідчого та прокурора докази та матеріали кримінального провадження передані до суду, в судовому засіданні допитані всі свідки по справі, що унеможливлює будь-який тиск на них з боку обвинуваченого, а також на те, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності вперше, характериризується як за місцем проживання так і за місцем перебування в УВП № 9 тільки позитивно, має на утриманні батьків похилого віку, брата - інваліда 3-ї групи, які потребують допомоги обвинуваченого, має постійне місце проживання та займався суспільно-корисною працею. Також зазначила, що її підзахисний не має ні наміру, ні можливості переховуватися від суду, знищити чи сховати будь-який доказ у справі чи впливати на потерпілого чи свідків, оскільки він має міцні соціальні зв"язки з родиною, паспорт громадянина України паспорт громадянина України для виїзду за кордон у нього можна вилучити, за весь час кримінального провадження, тобто з початку події, а саме 31.12.2018 року не було жодної спроби обвинуваченого уникнути будь-яким чином відповідальності чи переховуватись від слідства. Припущення обвинувачення в тому, що обвинувачений може переховуватись від кримінального переслідування, побоюючись неминучості покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, в даному випадку є абсолютно безпідставним, так як обвинувачений свою вину у інкримінованих йому злочинах не визнає і навпаки має намір довести свою невинуватість в суді, реабілітуватись та повернутись до активного суспільного життя. Крім того, на даний момент вже допитані частина свідків, потерпілий ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 , тобто залишилось тільки дослідити зібрані матеріальні докази, на які обвинувачений вже вплинути не може, тобто всі ризики на даний час відпали та не існують взагалі.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного та зазначив, що не має наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Додав, що буде з"являтися на всі виклики суду. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисника обвинуваченого, думку учасників судового провадження, щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено судом, відповідно до ухвали суду від 22.10.2019 року продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 по 20.12.2019 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та пов`язані із застосуванням насильства до потерпілого спрямованого на заподіяння смерті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, судом взято до уваги та оцінено обставини, які характеризують обвинуваченого, а саме в ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_8 є молодий за віком, має задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, ніде не працює, що свідчить про незадовільний майновий стан. Також як встановлено, ОСОБА_8 є неодруженим, утриманців немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв"язків.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховує характер та обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, та приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, чи може вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Суд уважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим, згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за злочини, що йому інкримінується за ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115КК України та ч.4 ст. 187 КК України, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, із конфіскацією майна, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до переконання про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

При цьому, що стосується клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, то суд приходить до переконання, що будь-яких достатніх даних про зменшення чи взагалі відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого цього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та захисником не наведено, наявність таких ризиків доведено прокурором, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 315,331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 15 лютого 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3