Справа № 308/9731/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на протиправну бездіяльність прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні №0000023 ,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на протиправну бездіяльність процесуальних прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні № 0000023.
Дослідивши скаргу та додані до такої матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно прохальної частини клопотанні скаржник просить слідчого суддю:
1.Скаргу розглянути в присутності заявника у законом встановлений строк (72 години) для цього «Обов`язково» витребувати до суду 11 томів матеріалів кримінального провадження ЄРДР № 0000023 і після вивчення та дослідження матеріалів кримінального провадження визнати неправомірною бездіяльність процесуальних прокурорів та прокурора Закарпатської області стосовно - умисного невиконання прокуратурою Закарпатської області ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2019 р. в справі № 308/9810/18 та відсутності постанови на 11 клопотання в порядку ст. 220 КПК України представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 .
2.Зобов`язати вчинити певну дію у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, тобто зобов`язати Прокуратуру Закарпатської області підписати підозри та обвинувальні акти всім членам організованно-злочинної групи рейдерів: керівнику і організатору ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.08.1995 р. Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області); приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 ; державному реєстратору Ужгородської міської ради ОСОБА_9 ; приватному експерту «Експертний центр» Вірі Михайлівні КВАК.
3.Встановити граничний двомісячний термін для виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивного завершення розслідування справи та прийняття остаточних процесуальних рішень з направленням матеріалів кримінального провадження ЄРДР№0000023 до Ужгородського міськрайонного суду.
4.Зобов`язати процесуального прокурора та слідчого забезпечити належну охорону речових доказів у даному кримінальному провадженні щодо нерухомого майна реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування , автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м. та земельної ділянки на якій розташоване вказане майно у відповідності до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2012 року № 1104.
5.З метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні для збереження пограбованого та захопленого приватного майна потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції, на підставі оригіналів належних і допустимих доказів на приватне майно (належним чином завірені копії даних документів містяться в матеріалах кримінального провадження) : Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 19.01.2011 року власників ОСОБА_3 та 1/2 ОСОБА_4 ; Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЗК № 039315 власників 1/2 ОСОБА_3 та 1/2 ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 ; - постановити ухвалу суду, якою «З метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 та процесуального прокурора винести Постанову якою передати речові докази у даному кримінальному провадженні нерухоме майно реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м., земельної ділянки на якій розташоване вказане майно орендарю ОСОБА_12 попередивши її про кримінальну відповідальність за можливі незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт; або передати речові докази у даному кримінальному провадженні нерухоме майно реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м., земельної ділянки на якій розташоване вказане майно власникам та потерпілим в даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_4 попередивши їх про кримінальну відповідальність за можливі незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт».
Дана скарга в частині вимог, що стосуються оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а саме відсутності відповідей в порядку ст. 220 КПК України на клопотання, а саме 11 клопотання від 02.04.2020 року, підсудна слідчому судді Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області відповідно до вимог ст.218 КПК України.
Скарга в цій частині подана з додержання вимог ст.ст.303-304 КПК України, а тому маються всі підстави для відкриття провадження у даній справі в частині вимог щодо оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк у кримінальному провадженні №0000023.
Разом з тим, слідчий суддя констатує, що вимоги скаржника щодо:
Визнання неправомірною бездіяльність стосовно умисного невиконання ухвали слідчого судді, зобов`язання вчинити певну дію у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, зобов`язати Прокуратуру Закарпатської області підписати підозри та обвинувальні акти всім членам організованно- злочинної групи рейдерів: керівнику і організатору ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.08.1995 р. Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області); приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 ; державному реєстратору Ужгородської міської ради ОСОБА_9 ; приватному експерту «Експертний центр» ОСОБА_13 .
Встановити граничний двомісячний термін для виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивного завершення розслідування справи та прийняття остаточних процесуальних рішень з направленням матеріалів кримінального провадження ЄРДР№0000023 до Ужгородського міськрайонного суду.
Зобов`язати процесуального прокурора та слідчого забезпечити належну охорону речових доказів у даному кримінальному провадженні щодо нерухомого майна реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування , автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м. та земельної ділянки на якій розташоване вказане майно у відповідності до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2012 року № 1104.
З метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні для збереження пограбованого та захопленого приватного майна потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції, на підставі оригіналів належних і допустимих доказів на приватне майно (належним чином завірені копії даних документів містяться в матеріалах кримінального провадження) : Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 19.01.2011 року власників ОСОБА_3 та 1/2 ОСОБА_4 ; Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЗК № 039315 власників 1/2 ОСОБА_3 та 1/2 ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 ; постановити ухвалу суду, якою «З метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 та процесуального прокурора винести Постанову якою передати речові докази у даному кримінальному провадженні нерухоме майно реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м., земельної ділянки на якій розташоване вказане майно орендарю ОСОБА_12 попередивши її про кримінальну відповідальність за можливі незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт; або передати речові докази у даному кримінальному провадженні нерухоме майно реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м., земельної ділянки на якій розташоване вказане майно власникам та потерпілим в даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_4 попередивши їх про кримінальну відповідальність за можливі незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт», не є предметом розгляду в межах передбачених ст. 303 КПК України.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним. Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.
Крім того, порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено в ст.100 КПК України, безпосередньо п.6ст.100 КПК України зазначає, що «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення…зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрат по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю…. 1). Повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2). Передаються за письмовою згодою власників, а в разі їх відсутності за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3). Знищуються за письмовою згодою власника, а в разі його відсутності за рішенням слідчого судді, суду….; 4). Передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду….». ч.7 ст.100 КПК України вказує, що «У випадках, передбачених п.2-4 частини шостої цієї статті, слідчий, за погодженням з прокурором або прокурор звертаються з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, …….яке розглядається згідно ст.171-173 цього Кодексу».
Таким чином ст.100 КПК України надає право слідчому судді для вирішення питання про долю речових доказів тільки для їх реалізації, знищення, чи технологічної переробки і ніяким чином не для повернення чи передачі власнику.
Як вбачається з прохальної частини скарги перед слідчим суддею порушується питання, зокрема, про зобов`язання прокуратури Закарпатської області підписати підозри та обвинувальні акти всім членам організованно- злочинної групи рейдерів, зобов`язання процесуального прокурора та слідчого забезпечити належну охорону речових доказів у даному кримінальному провадженні щодо нерухомого майна, постановити ухвалу суду якою з метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 та процесуального прокурора винести Постанову якою передати речові докази у даному кримінальному провадженні на зберігання.
Разом з тим, з поданої до суду скарги не вбачається, що заявник оскаржує рішення, дії чи бездіяльність, перелік яких встановлено ст. 303 КПК України. Крім того, в зазначеному порядку слідчим суддею не вирішується питання про визнання бездіяльності саме неправомірною. Отже, із викладеного слідує, що вирішення порушених у скарзі питань не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.
При цьому, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого або ж прокурора приймати конкретні рішення у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, оскільки слідчий та прокурор є незалежними у своїй процесуальній діяльності та ніхто не має права втручатися у їх діяльність, окрім випадків, передбачених ст. ст. 36, 40, 303 КПК України.
Крім того, як вбачається з прохальної частини скарги перед слідчим суддею порушується питання, зокрема, про встановлення граничного двохмісячного терміну для виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивного завершення розслідування справи та прийняття остаточних процесуальних рішень з направленням матеріалів кримінального провадження ЄРДР № 0000023 до Ужгородського міськрайонного суду.
При цьому, за змістом ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
Отже, кримінально-процесуальним законом визначена процедура оскарження недотримання розумних строків шляхом звернення до прокурора, а не до слідчого судді, і лише у тому випадку, якщо прокурором буде прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, у суб`єкта звернення виникає право в порядку, передбаченому п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою.
Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя уповноважений лише розглядати скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, або може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. В той же час скаржник звертається до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні.
Отже, без дотримання процедури оскарження недотримання розумних строків шляхом звернення до прокурора, а не до слідчого судді, скарга не може бути прийнята слідчим суддею.
З огляду на викладене, на даний час відсутній предмет розгляду, за наслідками якого слідчий суддя може постановити ухвалу про відкриття провадження, а безпідставне вирішення питання щодо відкриття провадження за такою скаргою за відсутності предмету оскарження є порушенням правової визначеності.
Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадження.
Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Частиною 6 цієї статті визначено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Відповідно до положень ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Згідно частини 2 цієї статті будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Системний аналіз ст.ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, ст.ст.7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.
При цьому при вирішенні клопотання необхідно виходити із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора, що передбачені ч.1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України. Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч.6 ст.28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.
Отже предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч.6 ст.28 та ст.114 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.
Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 за №761/20985/18 (провадження №51-8007 км 18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Отже, із викладеного слідує, що у цій частині скарги, порушені перед слідчим суддею питання, які не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Крім того, згідно системи документообігу в Ужгородському міськрайонному суді, 21.12.2019 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області розглянуто скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокат: ОСОБА_2 , на протиправну бездіяльність процесуального прокурора прокуратури Закарпатської області та на не вчинення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області встановлено, що вимоги заявника, відповідно до яких він просить зобов`язати вчинити певну дію у відповідності до п.3 ч.2 ст.307 КПК України, тобто зобов`язати Прокуратуру Закарпатської області підписати підозри та обвинувальні акти, встановити граничний двохмісячний термін для виконання вимог кримінального процесуального законодавства, щодо об`єктивного завершення розслідування справи та прийняття остаточних процесуальних рішень з направленням матеріалів кримінального провадження ЄРДР № 0000023 до Ужгородського міськрайонного суду, а також вимоги зобов`язати процесуального прокурора та слідчого забезпечити належну охорону речових доказів у даному кримінальному провадженні, щодо нерухомого майна, а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину та земельної ділянки на якій розташоване вказане майно та з метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні - зобов`язати процесуального прокурора та слідчого забезпечити передачу речових доказів у потерпілій стороні кримінального провадження - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу та в задоволенні таких відмовлено.
Окрім того, 10.01.2020 ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звертався до слідчого судді зі скаргою де були зазначені і вимоги які є вказані в даній скарзі. Слід зазначити, що ухвалою від 10.01.2020 року, у відкритті провадження за аналогічними вимогами тим які викладені у скарзі поданій адвокатом ОСОБА_2 від 09.04.2020 було відмовлено у відкритті провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що за поданою скаргою в цій частині слід відмовити у відкритті провадження.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність процесуальних прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні №0000023 , в частині вимог, що стосуються оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Призначити скаргу до судового розгляду у вказаній частині в судовому засіданні на 15 год. 30 хв. 10.04.2020 року у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (м. Ужгород, вул. Загорська, 53) за участю сторін.
У відкритті провадження в іншій частині скарги відмовити.
Копію ухвали направити ініціатору звернення, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді в частині відкриття провадження в порядку апеляційного провадження оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Ухвала слідчого судді в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1