печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 02.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 22.04.2016, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.10.2019 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_5 від 02.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 22.04.2016, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 425 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги вказує, що оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в тому числі без виконання вказівок, викладених в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2018, якою скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, внаслідок чого висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, при цьому заявник надає власну правову оцінку діям органу досудового розслідування, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та усталеної практики Європейського суду з прав людини.

В судовому засіданні 12/05/2019 потерпілий ОСОБА_4 та в його інтересах адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги скарги. В судове засідання 18.05.2020 не з`явилися, надали заяву про слухання карги за їх відсутності.

Зацікавлена особа слідчий групи слідчих в кримінальному в кримінальному провадженні № 0000126 від 22.04.2016, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися неодноразово.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Водночас ст. 28 КПК України імперативно передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

За переконанням слідчого судді, систематична неявка в судове засідання представника органу досудового розслідування, є виключно проявом їх процесуальної позиції, що не суперечить принципу диспозитивності, однак вказані обставини у будь-якому разі не можуть тягнути за собою порушення прав іншої сторони, в тому після права на доступ до правосуддя за захистом свого порушеного права та вирішення справи протягом розумного строку.

Отже, з огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а неявка слідчого та/або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі наданих заявником доказів та матеріалів кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м .Києві перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 22.04.2016 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України.

Згідно попередніх даних досудового розслідування, ОСОБА_6 обіймаючи посаду-начальника управління (контролю за фінансово-господарською діяльністю управлінь ЦАМО та ГШ Збройних Сил України) - заступника начальника Головного контрольно-ревізійного управління Міністерства оборони України, будучи військовою службовою особою, як військовий начальник та особа, яка наділена повноваженнями, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, а також виконуючи такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, будучи керівником групи офіцерів Головного контрольно-ревізійного управління Міністерства оборони України, під час підготовки та проведення позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , яка проведена з 01.07.2003 року по 13.08.2003 року, складанні та підписанні ним Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , якою охоплена діяльність військової частини НОМЕР_1 з 01.01.2002 року по 30.06.2003 року, без дати його складання, не належним чином виконуючи покладені на нього службові обв`язки, через несумлінне ставлення до них, діючи всупереч вимог діючого законодавства, допустив недбале ставлення до військової службової особи до служби, яка виразилася в неналежному виконанні ним своїх службових обов`язків, у вигляді не належної організації роботи та контролю за діяльністю підлеглих під час підготовки до безпосереднього проведення позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , при керуванні групою офіцерів ГКРУ Міністерства оборони України, складанні та підписанні саме ним Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , без дати його складання, у якому без наявності всіх обліково-бухгалтерських документів, ним безпідставно зроблено необґрунтований висновок та покладено його в основу результатів проведення позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 про виявлення крадіжок грошових коштів на суму 1080 грн., незаконних витрат коштів та майна на суму 50948 грн., нестач коштів та майна на суму 41632 грн., незаконних виплат грошового забезпечення на суму 5559 грн., які покладено в вину командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , з необхідністю їх відшкодування, а всього матеріальні збитки на загальну суму 99 219 грн., чим охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_4 спричинено тяжкі наслідки.

Оскаржуваною постановою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 22.04.2016, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

З матеріалів скарги слідує, що органом досудового розслідування вже приймалося рішення про закриття кримінального провадження, яке було предметом контролю слідчого судді.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2018 скасовано постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 від 31.07.2017 про закриття кримінального провадження за тим же фактом з тих же підстав.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а відтак передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, при цьому суд надав органу досудового розслідування відповідні вказівки щодо виконання процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду і встановлені ним факти та обставини носять обов`язковий характер (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005). Окрім того, щодо преюдиціальності судових рішень, які набрали законної сили, Верховний Суд України, як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції, неодноразово висловлювався про обов`язковість прийняття судом, що розглядає справу, тих доказів та фактичних даних, які раніше були встановлені судовим рішенням у будь-якій іншій справі, що набрали законної сили.

Однак, як свідчать матеріали кримінального провадження, всупереч вимогам ст. 533 КПК України органом досудового розслідуванням не було проведено слідчих дій на виконання вказівок слідчого судді.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що при новому розслідуванні ге проведено допити експертів Київського НДІСЕ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про результати складання ними Висновку експертного економічного дослідження за № 12089/12090/11-44 від 28.04.2012 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Не проведено допит експерта Київської незалежної судової експертної установи ОСОБА_10 про результати складання ним Висновку за результатами проведення експертно-економічного дослідження за № 0994 від 10.11.2014 р. Київської незалежної судової експертної установи та Висновку судово-економічної експертизи за № 1979 від 07.11.2016 року Київської незалежної судової експертної установи. Не прийнято міри до проведення додаткового допиту ОСОБА_6 , допитів у якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з приводу проведення ревізії та її результатів, згідно до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 без дати складання, які спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами: Висновком експертного економічного дослідження за № 12089/12090/11-44 від 28.04.2012 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; Висновком за результатами проведення експертно-економічного дослідження за № 0994 від 10.11.2014 р. Київської незалежної судової експертної установи; Висновком судово-економічної експертизи за № 1979 від 07.11.2016 року Київської незалежної судової експертної установи; Висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 04.07.2019 р. № 12062/18-61 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за участю потерпілого ОСОБА_4 . Не проведено додатковий допит свідка ОСОБА_15 (член групи, яка проводила ревізію, який не включений до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 без дати складання), з приводу проведення ревізії та її результатів, згідно до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 без дати складання, які спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами: Висновком експертного економічного дослідження за № 12089/12090/11-44 від 28.04.2012 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; Висновком за результатами проведення експертно-економічного дослідження за № 0994 від 10.11.2014 р. Київської незалежної судової експертної установи; Висновком судово-економічної експертизи за № 1979 від 07.11.2016 року Київської незалежної судової експертної установи; Висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 04.07.2019 р. № 12062/18-61 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та щодо перебування його на лікарняному на стаціонарі, під час нібито проведення ним ревізії (перевірки) в/ч НОМЕР_1 та інших питань щодо осіб, які його бачили на території в/ч НОМЕР_1 , за участю потерпілого ОСОБА_4 .. Не проведено допит свідка ОСОБА_16 (член групи, яка проводила ревізію, який не включений до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 без дати складання) з приводу: проведення ревізії та її результатів, згідно до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 без дати складання, які спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами: Висновком експертного економічного дослідження за № 12089/12090/11-44 від 28.04.2012 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; Висновком за результатами проведення експертно-економічного дослідження за № 0994 від 10.11.2014 р. Київської незалежної судової експертної установи; Висновком судово-економічної експертизи за № 1979 від 07.11.2016 року Київської незалежної судової експертної установи; Висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 04.07.2019 р. № 12062/18-61 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за участю потерпілого ОСОБА_4 не проведено одночасний перехресний допит між потерпілим ОСОБА_4 , експертом ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_6 про обставини кримінального провадження та щодо усунення протиріч між їх показами. Не проведено одночасний перехресний допит між потерпілим ОСОБА_4 , експертом ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_6 про обставини кримінального провадження та щодо усунення протиріч між їх показами. Не проведено одночасний перехресний допит між потерпілим ОСОБА_4 , експертом ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_6 про обставини кримінального провадження та щодо усунення протиріч між їх показами. Не проведено огляд у якості документа, зі складанням протоколу: Акт ревізії фінансово-господарської діяльності щодо перевірки військової частини НОМЕР_1 , без дати його складання та відповідно Акт ревізії фінансово-господарської діяльності щодо перевірки військової частини НОМЕР_1 , без дати його складання, не визнано у якості речового доказу документу у даному кримінальному провадженнні.

За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в тому числі виконати вказівки, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 02.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 22.04.2016, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України -скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до органу досудового розслідування для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1