Ухвала
про залишення скарги без руху
31 січня 2020 року
м. Київ
справа № 673/374/19
провадження № 51- 495 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстав, в тому числі, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить дослідити і визнати недопустимими докази на досудовому слідстві, скасувати судові рішення, ухвалити новий вирок і закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням достатніх доказів доведення його винуватості, за ст.162 Кримінального кодексу України (далі КК) призначити йому покарання із врахуванням положень статей 66, 69, 75,84 КК.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися положеннями ст. 412,414 КПК.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Як убачається зі скарги, засуджений ОСОБА_4 не погодившись із рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому хоча й зазначає про порушення положень статей 209, 211 КПК при складанні протоколів затримання особи та огляду місця події, однак не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень статей 412 , 438 КПК та яким чином порушення вказаних норм КПК, перешкодили чи могли перешкодити ухвалити судами обох інстанцій законні та обґрунтовані судові рішення.

Згідно із положеннями ст.414 КПК, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
У скарзі засуджений ОСОБА_4 зазначає про несправедливість розміру покарання, однак ним не наведено жодних доводів, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень в частині призначеного покарання, зокрема в чому полягає явна несправедливість розміру призначеного покарання з огляду на його суворість.
Відповідно до ч.1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Як вбачається із скарги, засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись із судовими рішеннями, просить дослідити і визнати недопустимими докази на досудовому слідстві, скасувати судові рішення, ухвалити новий вирок і закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням достатніх доказів доведення його винуватості, та за положеннями ст.162 КК призначити йому покарання із врахуванням положень статей 66, 69, 75,84 КК. Однак, така вимога скаржника не є конкретною та в частині: ухвалення нового вироку, дослідження і визнання недопустимими доказів і призначення покарання за ст.162 КК не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК.
Засудженому необхідно уточнити свою вимогу в частині скасування оскаржуваних судових рішень.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 відповідно до вимоги ч. 3 ст. 427 КПК не зазначив у скарзі про його участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3