Справа № 750/2029/20
Провадження № 1-кп/750/214/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001270 від 21.02.2020 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не працює, не заміжня, має на утримані чотирьох малолітніх дітей, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

19.02.2020 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала телефон «Fly IQ4411», вартістю 647 грн. 50 коп., з флешкартою «Кіngston» microSD 16 Gb 4 class вартістю 100 грн., а всього викрала майна на загальну суму 747 грн. 50 коп,, що належить ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Такими своїми діями, які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, підтвердила викладене в обвинувальному акті щодо вчинення нею даного кримінального правопорушення, показала, що 19.02.2020р. вона прийшла до потерпілого, який мешкає за адресою: кв. АДРЕСА_2 , близько дев`ятої години вечора, він попросив її зробити налаштування у Facebook, вони трохи посиділи, а потім вона взяла телефон і пішла, потерпілий цього не бачив, виносити телефон їй дозволу не надавав, 21.02.2020р. у неї вказаний телефон вилучили, наразі той повернутий потерпілому, у вчиненному щиро розкаялася.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 19.02.2020р. близько дев`ятої години вечора обвинувачена, яку він знає як знайому його молодшого брата, зайшла до нього за місцем мешкання, запитала брата, він сказав, що той на заробітках, вона попросила випити, вони трохи випили, ще був його знайомий, він попросив обвинувачену зробити налаштування у Facebook, потім вони трохи посиділи, вона сказала, що піде в туалет, який у нього знаходиться у дворі, але не повернулася, спочатку він не помітив, що зник телефон, в подальшому телефон повернули йому працівники поліції, претензій до обвинуваченої він не має, просив її суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченої, які вона надала суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_5 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, суму викраденого майна; те, що викрадене майно повернуто потерпілому і той претензій до обвинуваченої не має, думку потерпілого щодо виду і міри можливого покарання, особу обвинуваченої, яка свою вину визнала, щиро розкаялася, її молодий вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, те, що вона за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря нарколога не зверталася, те що вона не працює, не заміжня, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше не судима, до адміністративної відповідальності притягувалася, має місце реєстрації та проживання, формально позитивно характеризується за місцем мешкання, суд також враховує, наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 становить 747 грн. 50 коп.. є відшкодованою повністю. Цивільний позов не заявлено.

У провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати у зв`язку із проведенням судової експертизи у сумі 942 грн. 06 коп., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжні заходи не застосовувалися.

Питання про речові докази має бути вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 942 грн. 06 коп. (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок судових витрат на залучення експертів.

Речові докази: мобільний телефон «Fly IQ4411» з флешкартою «Кіngston» microSD 16 Gb та сім-картами мобільних операторів lifecell, vodafone, повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1