Справа № 159/2838/20
Провадження № 1-кп/159/350/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000871 від 24 травня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючго за адресою: АДРЕСА_2 ,такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 21.05.2020 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи поблизу гаражного приміщення у гаражному масиві по вул. Театральна у місті Ковелі, Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки "Peugeot", що належить потерпілому ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 4000 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 21.05.2020 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою на відкрите викрадення чужого майна, в ході спілкування з потерпілої ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігає остання, повторно відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung» вартістю 3 000 гривень, що знаходився на поверхні столу на кухні та належить потерпілій, чим завдав останній майнової шкоди на вищевказану суму.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з заявами про розгляд кримінального провадження у їх відсутності, будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та активне сприяння розкриття злочину, а обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому суд не знаходить.
Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілих, суму викраденого, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 та його ставлення до скоєного.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявленіта процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у справі, а саме: велосипед марки "Peugeot", який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1