ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7586/19 Номер провадження 11-сс/814/850/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лубни, Полтавської області, неодруженого, безробітного, паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами та підтримки обвинувачення прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2019 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001003 від 10 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі на строк 60 діб з 16 год 00 хв. 02 грудня 2019 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчиться 0 16 год 30 січня 2020 року.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави для ОСОБА_7 визначено у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 76 840 грн.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 3 ст. 289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначених ризиків.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не прийнято до уваги, що підозрюваний вчинив особливо тяжкі злочини, а відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак слідчим суддею без жодного обґрунтування визначено ОСОБА_7 заставу в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відзначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства до потерпілого за попередньою змовою групою осіб, частина яких на даний час не встановлена, місце знаходження викраденого майна, крім автомобіля, також не встановлено. Крім цього зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Також, відповідно до пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СУ ГУ Національної поліції у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001003 від 10 серпня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних злочинів, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10 серпня 2019 року, під час якого зафіксовано обстановку та речові докази у кримінальному провадженні; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10 серпня 2019 року та додаткового допиту від 11 серпня 2019 року, під час якого останній розповів про обставини вчинення відносно нього кримінальних правопорушень; протоколом проведення слідчого експерименту проведеного з потерпілим ОСОБА_10 від 10 серпня 2019 року, під час якого останній розповів та показав на місці про обставини вчинення відносно нього злочинів; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 та додаткового допиту від 11 серпня 2019 року та 30 жовтня 2019 року, під час якого остання розповіла про обставини вчинення відносно неї кримінальних правопорушень; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30 жовтня 2019 під час якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 , як одного з осіб нападників; висновком товарознавчої експертизи № 1605 від 10 вересня 2019 року; висновком товарознавчої експертизи № 1604 від 13 вересня 2019 року; висновком товарознавчої експертизи № 1603 від 10.09.2019 року; висновком товарознавчої експертизи № 1606 від 13 вересня 2019 року; висновком судово-медичної експертизи № 134 від 21 серпня 2019 року, згідно якого, на тілі ОСОБА_10 встановлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, рубця лівої виличної ділянки, що є наслідком загоювання забитої рани, садна правого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; висновком авто-товарознавчої експертизи № 260 від 12 вересня 2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

На основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

В частині визначення судом першої інстанції застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, колегія суддів не може погодитися, а доводи апелянта найшли своє підтвердження, є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Так, у відповідності до положень ч. ч. 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів та обставини їх вчинення, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про призначення обвинуваченому застави, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не відповідає визначеним вимогам п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України тим самим порушивши вимоги КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Разом із тим, на переконання колегії суддів, слідчий суддя в порушення вимог ч.4 ст.183 КПК України припустився суттєвої помилки визначивши підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, оскільки як вбачається із матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства до потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, частина яких на даний час не встановлена, місцезнаходження викраденого майна, крім автомобіля також не встановлена, а ризики передбачені п. п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки за вчинені злочини передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна; на даний час крім автомобіля, не встановлено місце знаходження викраденого майна, що дає підстави вважати про можливість знищення, спотворення майна чи переховування; перебуваючи на волі може здійснювати незаконний вплив на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; оскільки вся група осіб які вчиняли злочини, на даний час не встановленні та останній може з ними підтримувати контакти то не виключаються можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню із постановленням нової ухвали.

Згідно вимог положень статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, але не довше строку досудового розслідування.

Строк досудового розслідування закінчується 30 грудня 2019 року.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно задовольнити, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначаючи останньому розмір застави.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами та підтримки обвинувачення прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2019 року про часткове задоволення клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 грудня 2019 року.
Взяти підозрюваного ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3