Справа № 307/3929/19
Провадження № 1-кс/307/213/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

20 лютого 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання начальника СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, судимості не має,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

начальник СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 17 грудня 2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказує на те, що 15 грудня 2019 року, близько 23 години, ОСОБА_5 , у порушення вимог пунктів 1.5, 2.3, 12.1, 31.4.2 та 1.10 (в частині визначення поняття "безпечна швидкість", "дорожні умови") Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки "Міцубіші Паджеро", номерний знак " НОМЕР_1 ", проїжджаючи в смт. Усть Чорна по вулиці Верховинській, Тячівського району, рухаючись по правій смузі руху, у напрямку с. Красна Тячівського району, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, забезпечити технічно справний стан свого транспортного засобу, не вибрав безпечну швидкість руху на дорозі з низьким коефіцієнтом зчеплення, що призвело до заносу автомобіля і втрати ним керованості, та наступному виїзду автомобіля на ліве узбіччя, зіткнення з бетонним відбійником та перекиданню в русло річки Брустурянка, у результаті чого пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців, на шкірних покривах середньої третини правого і лівого плеча по передній поверхні, передньої поверхні грудної клітки в ділянці реберної дуги по середньо ключичній лінії справа і зліва, верхньої третини лівого стегна по зовнішньо-боковій поверхні, субкон`юктивального крововиливу правого ока, крововиливу під м`які тканини потиличної ділянки голови, крововиливу в жирову клітковину правої нирки, забою головного мозку, множинних внутрішньомозкових крововиливів обох гемісфер, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 529 від 24 січня 2020 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву лівого ключично-акроміального з`єднання, які згідно висновку судово-медичної експертизи №26 від 13 лютого 2020 року відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я більше 21-го дня і знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 , що підтверджується висновком судової авто-технічної експертизи №48/02 від 14 лютого 2020 року.
19 лютого 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання.

В судовому засіданні начальник СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 підтримав клопотання з обставин викладених у ньому, просив обрати ОСОБА_5 запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобового залишати місце свого проживання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину, а тому просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 підозрюється (підозра пред`явлена 19 лютого 2020 року) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Також, досудовим слідством встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого.

Таким чином, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України; з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 , він фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;
- цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 19 квітня 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця його проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом Національної поліції.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1