Справа № 305/1954/18
Номер провадження 1-кп/305/111/20
УХВАЛА

12.03.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід головуючій судді ОСОБА_1 у кримінальній справі № 305/1954/18 (провадження 1-кп/305/111/20) за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Рахівського районного суду Закарпатської області під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження №0000668 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

20 лютого 2020 року представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 надіслав до суду заяву про відвід головуючій судді ОСОБА_1 .

Відвід мотивує тим, що процесуальний прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , який затвердив обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,на даний час працює на посаді помічника судді Рахівського районного суду ОСОБА_1 .

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, натомість від адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд заяви про відвід за їх відсутності. Заявлений відвід підтримують та просять такий задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та їх захисник адвокат ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились. Разом з тим, від адвоката ОСОБА_12 надійшла заява, у якій він просить вирішити питання про відвід за відсутності його та обвинувачених. У задоволенні заяви про відвід просить відмовити, оскільки вважають таку надуманою та необґрунтованою.

Прокурор ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву, у якій не заперечив проти задоволення заявленого відводу.

З огляду на вимоги ч. 3 ст. 81 КПК України, а також, те, що у поданих до суду письмових заявах учасники висловили свою позицію з приводу поданої заяви про відвід, колегія суддів вважає за можливе вирішити такий за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу апробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Так, пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (19.05.2006) передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_14 у заяві про відвід головуючій судді ОСОБА_1 вказує на те, що прокурор ОСОБА_9 , який затвердив обвинувальний акт стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на даний час працює помічником головуючої судді ОСОБА_1 , отже вона підлягає відводу.

Наведена обставина, на переконання колегії суддів, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, не є підставою для задоволення заяви про відвід головуючій судді, однак, припускає, що через наведений збіг обставин неупередженість головуючої судді у розгляді цього провадження дійсно може викликати сумніви у стороннього спостерігача, а тому вважає, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява адвоката ОСОБА_6 про відвід головуючій судді ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 21, 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід головуючій судді ОСОБА_1 у кримінальній справі №305/1954/18 (провадження 1-кп/305/111/20) за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України задовольнити.
Провадження 1-кп/305/111/20 передати до канцелярії Рахівського районного суду Закарпатської області для подальшого розподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3