Справа № 349/1946/19
Провадження № 1-кп/349/43/20
В И Р О К
іменем України
13 лютого 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині матеріали кримінального провадження №0000214 від 23 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

учасники судового провадження

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено за таких, встановлених судом, обставин.

09 серпня 2018 року біля 09 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на велосипеді приїхав в с.Данильче Рогатинського району до домоволодіння ОСОБА_9 , з яким проживала його співжителька ОСОБА_8 . У спальній кімнаті житлового будинку на грунті ревнощів наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар правою рукою в область обличчя. Після цього повалив потерпілу на підлогу і наніс п`ять ударів кулаками обох рук в область живота, лівого передпліччя і голови та сім ударів ногами в область грудної клітки, інші ділянки тіла. Крім того, за допомогою дерев`яного стільця з металевими ніжками наніс потерпілій три удари в область ніг. Після чого самостійно припинив протиправні дії. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що протягом десяти років проживав разом з ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу. В серпні 2019 року після повернення з м.Черкаси, де він перебував на тимчасовій роботі, додому, йому стало відомо зі слів односельчан, що ОСОБА_8 пішла проживати в сусіднє село Данильче до ОСОБА_9 . Будучи обуреним такою поведінкою ОСОБА_8 , 09 серпня 2018 року біля 09 год., вжив спиртне і на велосипеді приїхав в с.Данильче Рогатинського району до домоволодіння ОСОБА_9 . У спальній кімнаті житлового будинку побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . На грунті ревнощів наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар правою рукою в область обличчя. Після цього штовхнув її на підлогу і наніс п`ять ударів кулаками обох рук в область живота, лівого передпліччя і голови та сім ударів ногами в область грудної клітки, інші ділянки тіла. Після чого за допомогою дерев`яного стільця з металевими ніжками наніс потерпілій три удари в область ніг. Потерпіла почала кричати і він припинив протиправні дії, допоміг потерпілій підвестися. У вчиненому щиро розкаявся і засудив свою поведінку. Помирився з ОСОБА_8 і вони продовжують спільно проживати без реєстрації шлюбу. Просив суворо його не карати, оскільки повністю усвідомив скоєне.

За нормативним визначенням умисне середньї тяжкості тілесне ушкодження ( ч.1 ст. 122 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти середньої тяжкості шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК).

Таким чином, середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій було безпосереднім наслідком нанесених потерпілій тілесних ушкоджень.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України за кваліфікуючими ознаками заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому злочині доведена .

У відповідності до вимог ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, відсутність матерільних збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відомості про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, стан здоров`я - на обліку в нарколога та психіатра ОСОБА_5 не перебуває.

Згідно з досудової доповіді, складеної 07 лютого 2019 року Рогатинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області на підставі статистичних факторів зроблено висновок про високу небезпеку для суспільства обвинуваченого та неможливість його виправлення без цілодобового контролю в умовах ізоляції.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, наведених даних про особу винного, обставин справи у межах установлених у санкції ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі.
За змістом частини першої ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на особу обвинуваченого, який, згідно вимог ст.89 КК України, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки: проживає з матір`ю та братом, позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, оскільки продовжує проживати разом з ОСОБА_5 і обвинувачений змінив свою поведінку, припинив вживати спиртні напої, будь-яких інших протиправних дій щодо неї та інших осіб не вчиняє, конкретні обставини справи відповідно до яких ОСОБА_5 самостійно припинив протиправні дії, які були спровоковані ревнощами, суд приходить до висновку, що такі обставини суттєво зменшують суспільну небезпечність засудженого і враховуються судом при визначенні покарання й вирішенні питання про можливість його звільнення від покарання з випробуванням. Суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, проте в умовах здійснення контролю за його поведінкою, з іспитовим строком тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Документально підтверджених процесуальних витрат у справі на залучення експерта немає.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази по справі - одяг потерпілої ( штани, бюстгалтер, труси), які передано на зберігання в Рогатинський ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області (м.Рогатин, вул.Галицька, 45) згідно квитанції №376 повернути потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілій за її заявою.

Суддя: ОСОБА_1