Справа № 461/5526/19
Провадження № 1-кс/461/211/20
13.01.2020 р. м. Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
заявника адвоката ОСОБА_5
підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчому судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 ,
Просить відвести слідчого суддю ОСОБА_8 від розгляду вищевказаного клопотання.
Заявник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_8 підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у ній. Просив суд заяву задоволити.
Підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засідання заяву адвоката ОСОБА_5 підтримали, просили таку задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_8 заперечили, оскільки така є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.
Слідчий суддя ОСОБА_8 про час, дату судового розгляду повідомлена.
Інші учасники процесу в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Зі змісту заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_8 вбачається, що він незгідний з процесуальними діями слідчого судді ОСОБА_8 при здійсненні правосуддя по конкретному клопотанні. КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції слідчого судді чи суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Відтак, суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій слідчого судді ОСОБА_8 при розгляді нею клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. На даний час відсутні будь-які відомості, передбачені процесуальним законодавством України, про незаконність процесуальних дій чи процесуальних рішень, прийнятих слідчим суддею ОСОБА_8 по вищезазначеному клопотанні.
Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до положень ч.5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Таким чином, слідчим суддею ОСОБА_8 не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення, про її упередженість.
Відтак, передбачених КПК України підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_8 не вбачається.
Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -
Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчому судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1