Справа № 346/4623/19
Провадження № 1-кс/346/1965/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 000991, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
09.12.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій зазначає, що постановою слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 15.11.2019 року закрито кримінальне провадження № 000991 за ч. 2 ст. 125 КК України, яке порушено за його заявою від 25.09.2019 року з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Він вважає вказану постанову слідчого необґрунтованою та протиправною, оскільки досудове розслідування проведено не повно і висновок слідчого про відсутність в діянні складу вказаного кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам спричинення заявнику 25.09.2019 року в АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень.
Заявник вважає, що виносячи оскаржувану постанову, слідчим взято до уваги лише неправдиві свідчення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також свідка ОСОБА_8 , якого не було на місці події. Натомість, не взято до уваги свідчення матері заявника ОСОБА_9 .
Тому заявник просить скасувати вказану постанову слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого провести належне досудове розслідування.
В судовому засіданні 16.12.2019 року ОСОБА_3 подану скаргу підтримав із зазначених підстав. В судове засідання 20.12.2019 року ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду письмову заяву про подальший розгляд його скарги у його відсутності.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні 16.12.2019 року проти задоволення скарги заперечила. В судове засідання 20.12.2019 року слідчий не з`явилася, подала заяву про подальший розгляд вказаної скарги без її участі, в задоволенні скарги просила відмовити, оскільки під час досудового розслідування не підтверджуються об`єктивними даними свідчення ОСОБА_3 , натомість, зібрано достатніх доказів того, що тілесні ушкодження останньому спричинені внаслідок необережності, що підтверджується свідченнями ОСОБА_8 , протоколом судово-медичної експертизи, протоколом огляду місця події. Враховуючи позицію потерпілого, можна зробити лише припущення, що у ОСОБА_5 був мотив спричинити йому тілесні ушкодження, оскільки вони раніше перебували у неприязних стосунках, а також що в подальшому ОСОБА_5 пропонував йому грошові кошти в обмін на відсутність до нього претензій. Законодавством України не передбачено кримінальної відповідальності за спричинення легкого тілесного ушкодження з необережності. Саме тому за підсумками проведеного досудового розслідування винесено постанову про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кк України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши заявника, дослідивши скаргу і додані до неї документи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. 15.11.2019 року винесено оскаржувану постанову про закриття даного кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (а.с.5-8).
Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Однак, закриваючи кримінальне провадження, слідчим зазначених вимог не дотримано в повному обсязі. Так, слідчий в оскаржуваній постанові зазначила, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_5 та ОСОБА_7 складів вказаного кримінального правопорушення.
Згідно з висновком експерта № 220 від 01-31.10.2019 року на момент проведення судово-медичної експертизи (01.10.2019 року) у ОСОБА_3 наявне тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці спинки носа. Є підстави вважати, що найбільш обґрунтований строк утворення наявного у нього тілесного ушкодження є проміжок часу від 3-5 до 6-8 діб від моменту проведення судово-медичної експертизи ( огляду), який не суперечить терміну його спричинення, вказаному слідчим суддею в описовій частині ухвали. Характер, морфологія та локалізація наявного тілесного ушкодження дозволяють вважати, що воно могло утворитись від одноразової дії (від удару під кутом, тертя, ковзання) в зазначену ділянку обличчя потерпілого тупого твердого предмету, характерні особливості травмуючої поверхні якого не відобразились у наявному ушкодженні на шкірі, та зокрема, могло бути спричинене внаслідок нанесення потерпілому удару рукою чи ногою (у взутті), сторонньою особою, як він зазначив в обставинах справи висновку експерта. Враховуючи характер, морфологію та розташування наявного тілесного ушкодження, слід вважати, що його спричинення можливе як внаслідок локальної дії (удару під кутом, тертя, ковзання) тупого твердого предмету на ділянку носа потерпілого, так і внаслідок одномоментного його падіння з вертикального чи близького до нього положення тіла, з ударом ділянкою носа до твердої поверхні місця падіння. Тілесне ушкодження. Що наявне у ОСОБА_3 відноситься до легкого тілесного ушкодження (арк. крим. провадж. 17).
Згідно з висновком експерта № 257-220-д від 05.11.2019 року аналіз наданої медичної документації та дані судово-медичного обстеження потерпілого (викладеного у висновку експерта №220) дають підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_3 за медичною допомогою до Коломийської ЦРЛ 925.09.2019 року о 21:20 год.) у нього клінічними лікарями діагностовано тілесні ушкодження: садно в ділянці спинки носа; закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку. Локалізація, характер та морфологія наявних тілесних ушкоджень дають підстави вважати, що для їх спричинення достатньо і однієї травмуючої дії на ділянку голови потерпілого тупого твердого предмету, яким могли бути кінцівки сторонньої особи (кулаки, ноги, носки взуття), або інший предмет. Враховуючи кількість, характер , морфологію та розташування наявних тілесних ушкоджень , слід вважати, що їх спричинення можливе як внаслідок дії тупих твердих предметів в ділянки голови потерпілого, так і внаслідок його одномоментного падіння з вертикального чи близького до нього положення тіла з ударом головою до твердої поверхні місця падіння. Садно на обличчі ОСОБА_3 відноситься до легкого тілесного ушкодження, а закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (арк. крим. провадж. 24, 25 ).
Згідно з протоколом огляду місця події від 14.11.2019 року такий огляд проведено на місцевості по вул. Стефаника, поруч з господарством АДРЕСА_2 . Територія господарства відгороджена металічним парканом, вздовж якого, паралельно дорозі є рівчак (окіп), береги якого подекуди встелені дрібним камінням (арк. крим. провадж. 53).
Поряд із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надана оцінка висновкам експерта № 220 та № 257-220-д щодо отримання ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження. Обставини щодо спричинення тілесних ушкоджень слідчим не спростовані та не підтвердженні. Крім того, слідчий не відобразила у постанові, чому вона взяла до уваги одні докази і не перевірила інші. Так, як вбачається із протоколів допитів свідків, свідок ОСОБА_9 пояснила, що бачила того дня, як двоє чоловіків завдають іншій особі на дорозі ударів ногами. Як виявилося, це був її син, після чого вона крикнула до них, вони сіли в автомобіль і поїхали. Однак, покази цього свідка слідчим не взято до уваги. З протоколу допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вбачається, що дійсно між ними та потерпілим був конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 впали в рівчак. Крім того, слідчим взято до уваги тільки покази свідка ОСОБА_10 про те, що вона не бачила конфлікту, однак, не враховано її покази про те, що її сусід ОСОБА_11 був у крові і вона допомогла йому дійти додому та покликала його матір.
Таким чином досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допитів свідків, вказують про те, що 25.09.2019 року мав місце конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 могло бути спричинено умисні тілесні ушкодження.
Вищенаведені обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості оскаржуваної постанови, що не викликало б жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, а, відтак, вважаю, що вказана постанова є передчасною, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування - обгрунтованими.
Тому приходжу до висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Строк для подання скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 29.11.2019 року.
У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.221, 303, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 15.11.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2019 року за № 0000991, за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000991 від 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та зобов`язати слідчого продовжити досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1