Справа№621/2755/19
Пр.№1-кс/621/10/20
УХВАЛА
іменем України
10 січня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:
08.01.2020 заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000838 від 20.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на належне ОСОБА_5 майно, а саме: нежитлову будівлю розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на їх відчуження.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 19.09.2019 року, близько 23:00 год. до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , здійснив замах на вбивство ОСОБА_6 , шляхом пострілу із рушниці, після чого здійснив підпал його будинку.
Крім того, 19.09.2019, ОСОБА_5 , здійснив підпал будинку по АДРЕСА_2 та пошкодив інше майно, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6
19.09.2019, ОСОБА_5 , здійснив підпал будинку по АДРЕСА_3 , з метою вбивства подружжя ОСОБА_7 , які під час підпалу перебували в середині, де крім них, також перебували дві сторонні особи.
24.09.2019 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання, у разі визнання його винним, у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №191563244 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежитлова будівля АДРЕСА_1 , знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №111, виданий 10.02.2016 року приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області ОСОБА_8 .

Крім того, квартира АДРЕСА_4 знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування №1435, виданий 23.07.2016 приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області ОСОБА_9 .

Слідчий зазначив, що протиправними діями ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду на суму понад 50 000 грн., призначено ряд експертиз для встановлення розміру завданої шкоди вцілому, цивільний позов не заявлено.

З метою збереження майна підозрюваного, яке може бути використане в подальшому для забезпечення позову, є необхідність для накладення арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проведено без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_10 , з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000838 від 20.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України; копії матеріалів кримінального провадження, даними яких підтверджується факт вчинення, злочинів, передбачених за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України: висновок судово-товарознавчої експертизи №3367/19 від 11.10.2019 щодо вартості знищеного майна; повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України від 24.09.2019; копію ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 25.11.2019 щодо скасування ухвали слідчого судді від 06.11.2019, та якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_10 на підозру від 24.09.2019; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №191563244 від 04.12.2019 щодо підтвердження перебування у приватній власності ОСОБА_5 наступного майна: нежитлової будівлі АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_4 ; копії паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_5 , якою підтверджується, що останній зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Приписами ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 4-6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що нерухоме майно щодо якого вимагається арешт належить ОСОБА_5 , якому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Виходячи з цього, збереження у власності підозрюваного ОСОБА_5 є необхідним з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

За вказаних обставин, відчуження майна підозрюваного на користь третіх осіб в подальшому може перешкодити вирішенню питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень.

На виконання вимог частини 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий у клопотанні та прокурор під час його судового розгляду, довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, клопотання слідчого про накладення арешту належить задовольнити.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, що полягає у забороні відчуження, на належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- нежитлову будівлю АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно заступником начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 .

Слідчий суддя: