Справа № 344/2693/20
Провадження № 1-кс/344/1173/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , як захисника підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання слідчого вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , як захисник підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 14.02.2020 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000927 від 30 грудня 2018 року; зобов`язання старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 провести допис судового експерта сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Івано-Франківського НДЕКЦ МВС ОСОБА_6 з приводу викладених у клопотання заявника питань.

Адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про розгляд скарги без його участі.

Слідчим подано заяву про розгляд скарги без його участі, в якій він просив відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови, а також відповідними матеріалами кримінального провадження, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000927 від 30.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.5,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 має статус підозрюваного.

12.02.2020 року захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_3 слідчому подано клопотання про допит експерта ОСОБА_6 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 14.02.2020 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000927 від 30 грудня 2018 року, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовлено.

Вищевказану постанову про відмову в задоволенні клопотання адвокат ОСОБА_3 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Не можуть бути експертами особи, які перебувають у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого.

Експерт має право:

1) знайомитися з матеріалами кримінального провадження, що стосуються предмета дослідження;

2) заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи;

3) бути присутнім під час вчинення процесуальних дій, що стосуються предметів та об`єктів дослідження;

4) викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких йому не були поставлені запитання;

5) ставити запитання, що стосуються предмета та об`єктів дослідження, особам, які беруть участь у кримінальному провадженні;

6) одержати винагороду за виконану роботу та відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи і викликом для надання пояснень чи показань, у разі, якщо проведення експертизи не є службовим обов`язком особи, яка залучена як експерт;

7) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом;

8) користуватися іншими правами, передбаченими Законом України "Про судову експертизу".

Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову має бути вмотивованою.

Експерт зобов`язаний:

1) особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його;

2) прибути до суду і дати відповіді на запитання під час допиту;

3) забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, експерт повинен одержати на це дозвіл від особи, яка залучила експерта;

4) не розголошувати без дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду відомості, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням обов`язків, або не повідомляти будь-кому, крім особи, яка його залучила, чи суду про хід проведення експертизи та її результати;

5) заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Кодексом.

Експерт невідкладно повинен повідомити особу, яка його залучила, чи суд, що доручив проведення експертизи, про неможливість проведення експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення експерт невідкладно заявляє клопотання особі, яка призначила експертизу, чи суду, що доручив її проведення, щодо його уточнення або повідомляє про неможливість проведення експертизи за поставленим запитанням або без залучення інших осіб.

Згідно з пунктом 11 частини 2 статті 65 КПК України не можуть бути допитані як свідки експерти щодо роз`яснення наданих ними висновків.

Частиною 3 статті 95 КПК України визначено, що свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду, а експерт слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи зазначені положення процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість висновку слідчого про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про допит експерта, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення скарги захисника підозрюваного.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Зважаючи на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , як захисника підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання слідчого вчинити дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2020 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1