Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/214/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000311 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року.

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Приютівка, Олександрійського району Кіровоградської області, громадянин України, учасник бойових дій, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», з професійно-технічною освітою, який не працює, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим та засуджений:

за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;

за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2860 гривень 00 копійок.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участі:

прокурора: ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Так, 09 травня 2018 року (точного часу слідством не встановлено) ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 під час сварки, між ним та батьком ОСОБА_10 яка переросла в бійку, наніс останньому численні удари кулаками обох рук та ногами в область голови та тулубу в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синців лівої гомілки, лівого коліна, тазової області, лівого ліктя, лівого плеча, правого плеча, правого передпліччя, правої кисті, саден лівого коліна, лівого стегна, тазової ділянки, кистей, правого ліктя, правого коліна, черепно-мозкової травми: синці та садна обличчя, волосистої частини голови, лівого вуха, крововилив в м`які тканини лоба, субдуральний, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку, множинних переломів ребер з права та зліва, закритої тупої травми черевної порожнини: розриви тканини печінки, селезінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі, які відповідно до висновку експерта № 179 від 30 червня 2018 року в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння. В результаті отриманих множинних тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_10 .

Окрім того, 10 травня 2018 року працівниками Олександрійського районного відділення поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області під час огляду місця події в період часу з 13 години 12 хвилин по 15 годину 01 хвилина, за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні кухні виявлено і вилучено предмети схожі на боєприпаси.

Згідно висновку експерта № 157 від 15.06.2018 року за результатами експертизи зброї, надані на дослідження предмети, в кількості 7 штук, вилучені під час огляду квартири ОСОБА_8 , є боєприпасами, а саме: 3 патрони є автоматними патронами, центрального бою, калібру 5,45х39 мм до автоматів системи «Калашникова», «АК-74, АКС-74У, РПК-74», зразка 1973 року, 1 патрон є бойовим військовим крупнокаліберним патроном з бронебійно-запалювальною кулею, калібру 14,5 мм, центрального запалювання, який використовується для стрільби з крупнокаліберних кулеметів «ДШК», «ДШКМ», 2 патрона є військовими гвинтівочними 8-мм (7,92) патронами «Маузер», виготовлені промисловим способом, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 8 мм (7,92) (піхотні гвинтівки модель 1888 року, модель 98), 1 патрон є пістолетним патроном, калібру 9х18 мм до пістолету системи Макарова, який призначений для стрільби з пістолетів Макарова (ПМ), автоматичних пістолетів Стечкіна (АПС), пістолетів ФОРТ-12, ФОРТ-14,Форт-17.

Відповідно до висновку експерта № 61 від 20.06.2018 року за результатами судової вибухотехнічної експертизи наданий на дослідження предмет, вилучений під час огляду квартири ОСОБА_8 , являється 30-мм артилерійським пострілом із снарядом типу ОФЗ (осколково-фугасний запалювальний з трасером), до зенітних установок типу 2А42, 2А72, з ознаками промислового способу виготовлення. Наданий на дослідження предмет відноситься до категорії боєприпасів та придатний для здійснення вибуху (в даному випадку при ініціюванні його накладним зарядом бризантної вибухової речовини (200 гр. тротиловою шашкою).

В апеляційних скаргах:

Прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції, щодо ОСОБА_8 , через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років.
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
В решті вирок залишити без змін.
Обгрунтовує свої вимоги тим, що судом першої інстанції без достатніх підстав призначено ОСОБА_8 занадто м`яке покарання, чим залишено поза увагою вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Отже призначене судом покарання ОСОБА_8 не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, що відповідно до ч. 2 ст. 409, та ч. 1 ст. 414 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок місцевого суду, щодо ОСОБА_8 змінити, визнати його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 123 КК України та призначити покарання у межах санкції даної статті кримінального закону.
В частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутності належних та допустимих доказів вчинення ним даного кримінального правопорушення.
Визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події від 10.05.2018, кватири АДРЕСА_2 , в частині знайдення боєприпасів та висновок судово-медичного експерта ОСОБА_11 № 179/2 від 04.07.2019.
В обгрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення в стані сильного душевного хвилювання яке викликане неправомірними діями потерпілого, в стані афекту, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 123 КК України. При цьому ОСОБА_8 повністю визнає фактичні обставини справи лише не погоджується із кваліфікацією його дій.
Вказує, що експертом не розмежовані садни та крововиливи від інших тілесних ушкоджень, які потерпілий міг отримати під час падіння з висоти власного зросту на виступаючі предмети, так як був сильно п`яний, випивав у гаражі у дворі, а тому рухаючись додому міг падати та самостійно отримувати тілесні ушкодження які не впливають на настання смерті але вказують на об`єктивні та суб`єктивні обставини подій.
Також, посилається на те що обвинувачений частково визнає обставини зберігання боєприпасів, так як патрони калібру 5,45 мм. та 9 мм. привіз із служби та залишав щоб зробити кулон до берета десантника. Де взялися інші набої він не пам`ятає.
Огляд помешкання обвинуваченого на предмет знаходження заборонених речей проведений без його дозволу та без дозволу суду. Отже, протокол огляду місця події від 10.05.2018 р., кватири АДРЕСА_2 , в частині виявлення боєприпасів є недопустимим доказом.
Зазначає, що судом першої інстанції необгруновано відхилені клопотання сторони захисту про призначення комісійної судово-медичної експертизи та повторної судово-психологічної експертизи.
Зокрема, захистом заявлялось клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, з метою встановлення більш точних даних про кількість та час нанесення тілесних ушкоджень а також про можливість їх утворення під час падіння з висоти власного зросту на виступаючі предмети.
Метою клопотання було виявлення нових судово-медичних даних для призначення в подальшому повторної судово-психологічної експертизи щодо встановлення наявності ознак вчинення кримінального правопорушення в стані сильного душевного хвилювання, викликаного поводженням, що принижує честь і гідність особи, наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого. Однак, судом не враховані обґрунтування такого клопотання та безпідставно відмовлено у призначені експертизи.
Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за обставин, встановлених вироком під час судового розгляду, є правильним, оскільки ґрунтується на об`єктивному, повному і всебічному досліджені доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та правильно оцінених судом.

Допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого не визнав, при цьому частково визнав вину у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та показав, що 09 травня 2018 року вранці його батько пішов з дому, коли повернувся, то був у нетверезому стані. Вони з батьком почали сваритися з цього проводу. Потім десь через 40 хвилин - одну годину, він почув, що зачинилися вхідні двері, і зрозумів, що це його батько вийшов з квартири та пішов десь випивати. Через деякий час батько повернувся і він помітив, що батько знову вживав алкоголь, на що зробив йому зауваження, але батько відреагував агресивно. Зайшов на кухню, кричав на нього і вдарив три рази по щоках долонею, після чого вийшов з кухні, перечепився через поріг, впав і вдарився головою у кімнаті та перевернувся на спину. Він намагався допомогти підняти батька з підлоги, але він відмовився від допомоги і сказав, що сам впорається. Після цього він пішов на кухню займатися своїми справами. Періодично дивився до батька, і все було добре, але через деякий час він побачив, що батько ногами похилив тумбу з телевізором, при цьому майже впала ваза з квіткою, і похилився сам телевізор, а батько лежачі на підлозі вкрився килимом. Даний факт дуже обурив його, та він побризкав на батька водою, розтер йому вуха, щоб той підвівся і ліг спати на ліжко. В цей момент батько почав поводити себе агресивно, намагався схопити його за шию. Таки дії батька викликали у нього гнів і він наніс батьку декілька ударів по обличчю відкритими долонями спочатку лівою, а потім правою по вухах. Батько після даних ударів не впав і продовжував тримати його правою рукою за потилицю, а лівою рукою тримав його за праве передпліччя. В цей момент, він наніс йому декілька ударів по тулубу руками, проте не кулаками, стоячи до батька впритул. Батько після цього впав на підлогу, був у свідомості, він пішов на кухню. Через деякий час зайшовши у кімнату, він намагався поговорити з батьком, проте той нічого не відповів, іноді стогнав. Вже надвечір він вирішив покласти батька на ліжко, так як були відчинені вікна і стало прохолодно, а батько так і лежав на підлозі у кімнаті із закритими очима. Він взяв батька під руки, потягнув на балкон, і залишив на підлозі біля ліжка, так як фізично не зміг витягнути його на ліжко. Він думав, що коли батько опритомніє, то сам ляже на ліжко. Після чого він пішов спати, і коли вранці 10 травня прокинувся, то побачив, що батько так і залишився лежати на балконі біля ліжка на підлозі, у нього з носу крапає кров, хоча до цього моменту у батька будь-яких фізичних ушкоджень він не бачив. Він взяв хустинку, витер батькові ніс. При цьому батько мовчав, очі були закриті. Він вирішив винести сміття, а коли повертався до нього підійшов дільничний інспектор поліції та почав говорити, що сусіди скаржаться на шум в його квартирі, і запитав де батько, на що він відповів що батько у стані алкогольного сп`яніння лежить на балконі, і що він може зайти подивитися. Дільничний зайшов у квартиру, потім повернувся, і сказав йому чекати приїзду оперативної групи. Йому не було відомо, що батько помер аж до 11 травня, так як коли його забирали працівники поліції, він бачив, що до будинку під`їжджав автомобіль швидкої допомоги, і лікар заходила у квартиру. Тілесні ушкодження батькові він наносив виключно руками, ногами тілесні ушкодження не наносив. Був упевнений, що батько живий, так як тілесні ушкодження, які він йому наніс, не могли спричинити смерті. Думав, що його удари можуть бути небезпечними для життя батька. В момент нанесення ударів був у дуже збудженому стані, так як намагався батькові допомогти, а той чинив опір і лаявся нецензурною лайкою. Удари батькові наносив не сильні. На момент виникнення конфлікту з батьком у нього виникло обурення, яке переросло у гнів з приводу поведінки батька та постійного вживання останнім алкогольних напоїв. В момент нанесення тілесних ушкоджень батькові він у стані алкогольного сп`яніння він не перебував.

Щодо зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 показав, що два патрони калібру 5.45 системи «Калашникова» та один патрон системи «Макарова» дійсно належать йому, він їх знайшов та зберігав на кухні в темній коробочці на шафі, інші боєприпаси, що зазначені в обвинуваченні йому не належать.

На переконання колегії суддів, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК Українипідтверджується дослідженими у суді належними та допустимими доказами, на підставі яких судом першої інстанції зроблено правильний висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме, по епізоду нанесення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого:

показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який показав суду, що доводиться братом покійного ОСОБА_10 10.05.2018 йому повідомили, що його племінник ОСОБА_13 вбив свого батька. Обвинувачений та його батько ОСОБА_14 зловживали алкогольними напоями, часто сварилися між собою, вели аморальний спосіб життя. Крім того, 07.01.2018 обвинувачений настільки побив свого батька, що той майже приповз до нього (потерпілого) додому, розповів про побиття та показав йому свої синці та побої. В той день 07.01.2018 ОСОБА_10 навіть не міг сидіти, бо у нього дуже боліли ребра. Брат у нього жив до 14.01.2018, при цьому не їв нічого, лише пив воду. Також, покійний брат йому розповідав, що коли 07.01.2018 його побив обвинувачений, він йому сказав: «Подякуй, що я тебе не вбив». В подальшому його брат ОСОБА_10 постійно приходив до нього додому з синцями, і розповідав, що це його побив син ОСОБА_8 . Також, йому відомо, що померлий боявся свого сина;

показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала суду, що 10 травня 2018 року її запросили бути понятою під час огляду квартири ОСОБА_16 . В ході огляду на балконі було виявлено труп ОСОБА_17 . В ході огляду квартири була присутня із самого початку і до кінця разом з іншим понятим ОСОБА_18 , в ході огляду сторонні особи до квартири не заходили. Також, вона протягом тривалого часу проживає в будинку разом з обвинуваченим, і знайома з ним та з його батьком. Надворі вони вели себе добре, а що у них було між собою в квартирі, їй не відомо. Під час проведення огляду був присутній експерт. Власників житла в ході огляду не було. Знайдені предмети при ній упаковувалися, на упаковці розписувалися поняті, крім того, разом з іншим понятим вона підписала протокол огляду місця події;

показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав суду, що 10 травня 2018 року він був понятим разом з ОСОБА_19 при проведенні огляду квартири ОСОБА_16 . В ході огляду на балконі знайшли труп його сусіда ОСОБА_17 , він лежав на боку, вкритий ковдрою. У залі на ковдрі була пляма, схожа на кров. 09 травня 2018 року він бачив померлого ОСОБА_14 в обід, він був в нормальному стані, також він бачив і обвинуваченого, підстав вважати, що він був у стані алкогольного сп`яніння у нього також не було. Під час огляду був постійно присутнім, усі учасники слідчої дії знаходилися в одному приміщенні, ніхто не виходив та не заходив, все це фіксувалося відеокамерою;

протоколом огляду місця події від 10.05.2018, з відеозаписом до нього, згідно якого оглянуто місце події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на балконі домоволодіння виявлено труп ОСОБА_10 , а також виявлено та вилучено три фрагменти тканини (шкарпетки) з нашаруванням рідини бурого кольору (далі - РБК), змиви плям РБК з балкону, зуб (з кімнати №1);

протоколом додаткового огляду місця події від 10.05.2018 з відеозаписом, згідно якого було оглянуто квартиру за адресою АДРЕСА_2 , а також виявлено та вилучено змиви плям бурого кольору (з кімнати №1) та сліди рук на п`яти стрічках (з рами вікна на балконі, з рами вікна в кімнаті № НОМЕР_1 та з рами дверної коробки кімнати №2);

протоколом огляду місця події від 10.05.2018, та відеозаписом, згідно якого в Олександрійській ЦРЛ за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. К. Цеткін, 12, на підставі заяви ОСОБА_8 було вилучено одяг останнього, а саме джинсові шорти синього кольору та сорочку біло-синього кольору;

протоколом огляду трупа від 12.05.2018 з фототаблицями, за участю спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_11 , згідно з якого було оглянуто труп ОСОБА_10 та виявлено зовнішні тілесні ушкодження: синці лівої гомілки, лівого коліна, лівої тулубової кістки, лівого ліктя, лівого плеча, очниць лівого вуха, правого плеча, правого передпліччя, правої кисті, саден лівого коліна, лівого плеча, лівої тулубової кістки, коліно лівої кістки, підборіддя лоба зліва, лівої м`якої ділянки, правої лобно-скроневої ділянки, правої вилиці очниці, правого ліктя, правої кисті, правого коліна, також були виявлені внутрішні тілесні ушкодження: крововилив у м`які тканини лобу справа, субдуральна гематома правої тім`яної ділянки, субарахноїдальний крововилив правої тім`яної кістки, множинні розриви печінки та розчавлення селезінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі, переломи ребер з права та зліва;

лікарським свідоцтвом №1677/179 від 12.05.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті травма внаслідок контакту з тупим предметом;

висновком експерта № 179 від 30.06.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

а) синців лівої гомілки, лівого коліна, тазової області, лівого ліктя, лівого плеча, правого плеча, правого передпліччя, правої кисті, саден лівого коліна, лівого стегна, тазової ділянки, кистей, правого ліктя, правого коліна;

б) черепно-мозкової травми: синці та садна обличчя, волосистої частини голови, лівого вуха, крововилив у м`які тканини лоба, субдуральний, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку;

в) множинних переломів ребер справа та зліва;

г) закритої тупої травми черевної порожнини: розриви тканини печінки, селезінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі.

Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмета), в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку можуть нести ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та можуть перебувати у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Враховуючи локалізацію ушкоджень можна казати про те, що вони в сукупності не притаманні для утворення при падінні на площині з положення стоячи в тому числі і з прискоренням. Смерть ОСОБА_10 , 1949 р.н., могла настати внаслідок комбінованого шоку, як результат комплексу виявлених ушкоджень, на що вказують результати судово- медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, шокові ознаки в нирках, наднирниках, легенях). При судово-медичній токсикологічній експертизі крові виявлений етиловий спирт в кількості, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. При судово-медичній токсикологічній експертизі внутрішньочерепної гематоми виявлений етиловий спирт в кількості, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння;

висновком експерта №408 від 30.05.2018 з таблицею, відповідно до якого у зразку рідкої крові ОСОБА_10 за ізосерологічною системою АВ0 виявлений тільки аглютинін "б";

висновком експерта №411 від 01.06.2018 з таблицею, відповідно до якого встановлено належність крові загиблого ОСОБА_10 до групи 0бв;

висновком експерта №455 від 22.06.2018 з таблицею, відповідно до якого встановлено належність крові обвинуваченого ОСОБА_8 до групи 0бв;

висновком експерта №74 від 25.06.2018 з таблицею, відповідно до якого встановлено, що при судово-медичному дослідженні зрізів нігтів з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 виявлено мікрофрагменти шкіри особи чоловічої генетичної статі, які можуть належати як тупу ОСОБА_10 так і походити від підозрюваного ОСОБА_8 ;

висновком експерта № 413 від 22.06.2018 з таблицею, відповідно до якого на сорочці, що належить підозрюваному ОСОБА_8 знайдені сліди крові людини, яка може походити як від потерпілого ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_8 ;

висновком експерта № 412 від 22.06.2018 з таблицею, відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилученому під час огляду місця події, знайдено сліди крові людини, яка може походити як від потерпілого ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_8 ;

висновком експерта № 426 від 25.06.2018 року з таблицею, відповідно до якого встановлено, що на трьох шкарпетках, вилучених при огляді місця події, знайдено кров людини, яка може походити як від потерпілого ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_8 ;

довідкою, виданою лікарем Олександрійської центральної районної лікарні ОСОБА_20 , згідно якої 10.05.2018 о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_21 був оглянутий черговим терапевтом, в ході огляду виявлені застарілі садна на лівому колінному суглобі, що унеможливлює походження від ОСОБА_8 наведених вище слідів крові виявлених: на сорочці обвинуваченого; на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилученому під час огляду місця події з порогу; на трьох шкарпетках, вилучених під час огляду місця події;

протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 21.06.2018, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого останній показав та розповів, як 09 травня 2018 року у нього з батьком за місцем їх проживання виник конфлікт на підставі того, що його батько зловживає спиртними напоями. В ході сварки батько вдарив його долонею по обличчю, після чого пішов до кімнати, та перечепившись через поріг впав на підлогу та лежав укрившись килимом. Це дуже розлютило його, тому він пішов на кухню взяв кружку води, бризнув на нього та розтер вуха, щоб той прийшов до тями. Проте батько почав хапати його за шию і намагався вдарити, на що він вдарив батька відкритою долонею спочатку в ліве вухо, а потім в праве, а потім наніс десь чотири-п`ять ударів кулаками в тулуб, після чого наніс ще два удари в район нижніх кінцівок. Внаслідок побиття батько впав на підлогу. Через деякий час перетягнув батька на балкон і залишив на полу лежати, де наступного дня його знайшов працівник поліції;

висновком експерта № 179/1 від 24.09.2018, відповідно до якого експертом встановлено, що обставини, викладені у слідчому експерименті за участю ОСОБА_8 не можуть в повному обсязі пояснювати механізм утворення усіх тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_10 ;

висновком експерта № 179/2 від 04.07.2019, відповідно до якого, зважаючи на наявність шокових ознак трупа ОСОБА_10 всі виявлені тілесні ушкодження в сукупності з ознаками шоку повинні трактуватися як такі, що перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю. Виявлені ушкодження могли бути спричинені будь-яким предметом (предметами) тупого твердого характеру в тому числі і кулаками, долонями (основа долоні), ногами, як босими так і взутими. Виявлені ушкодження у своїй сукупності могли утворитися в результаті не менше ніж 20-22 травматичних впливів локального характеру. Враховуючи морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, можна казати про те, що вони утворилися на протязі незначного періоду часу одне від одного;

показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який після дослідження висновку експерта № 179 від 30.06.2018 показав суду, що синці, садна, забій головного мозку та перелом ребер можуть бути віднесені до тяжких тілесних ушкоджень, якщо вони супроводжуються загрозливими для життя явищами кома тяжкого ступеню, шок важкого ступеню, гостра дихальна недостатність, гостра серцева недостатність. і т.п. При дослідженні трупу ОСОБА_10 спостерігалися явища шоку і комплекс тілесних ушкоджень, зважаючи на наявність загрозливих для життя явищ всі виявлені тілесні ушкодження були віднесені до тяжких тілесних ушкоджень, що узгоджується з положеннями наказу № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». В даному випадку були виявлені ознаки шоку загрозливого для життя явища. На момент початку проведення експертизи труп знаходився в помірно гнилісному стані, що унеможливлює категоричні висновки щодо давності тілесних ушкоджень, крім того, м`які тканини з тілесних ушкоджень було направлено на гістологічні дослідження, які підтвердили неможливість визначення давності тілесних ушкоджень. Експертиза була почата 12 травня 2018 року після отримання ухвали суду на проведення судово-медичної експертизи. Причиною смерті в даному випадку можна вважати комбінований шок, як результат комплексу виявлених ушкоджень, оскільки були елементи і травматичного шоку (наявність великої кількості тілесних ушкоджень), і геморагічного шоку (гостра внутрішня крововтрата), і больового шоку, як результат двох попередніх шоків, тобто це підстави вважати, що шок був комбінований. При розтині трупу ОСОБА_10 були виявлені шокові ознаки в органах, що і дало підставу для винесення вказаного висновку. Не менше 9-10 травматичних дій необхідно було завдати потерпілому, щоб в результаті в нього виникли переломи такої кількості ребер, що вказана у висновку. Якщо вказані ділянки були відкриті для нанесення травматичного впливу, такий травматичний вплив міг спричинити такі тілесні ушкодження в будь якій позі перебування потерпілого. Вказані тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, а також саден та синців могли утворитися від дії твердих тупих предметів або предмету, в тому числі руками та ногами.

По епізоду зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу:

показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала суду, що 10 травня 2018 року її запросили в якості понятої при огляді квартири ОСОБА_8 . В ході огляду квартири, на кухні було виявлено невелику коробочку з патронами, а також в сідушках коло кухонного столу також знаходились патрони. Під час слідчої дії вона була присутня з самого початку і до кінця разом з іншим понятим ОСОБА_18 , в ході обшуку сторонні особи до квартири не заходили. Знайдені предмети при ній упаковувалися, на упаковці розписувалися поняті, крім того, разом з іншим понятим вона підписала протокол огляду місця події;

показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав суду, що 10 травня 2018 року він запрошений в якості понятого разом з ОСОБА_19 при проведенні слідчої дії. В ході огляду квартири ОСОБА_8 , на кухні у кухонному диванчику знайшли патрони та патрон довжиною близько 200 мм, діаметром близько 30 мм. Знайдені патрони запакували, при цьому поняті розписалися на пакеті з вилученими патронами. Під час огляду був постійно присутнім, усі учасники слідчої дії знаходилися в одному приміщенні, ніхто не виходив та не заходив, все це фіксувалося за допомогою відеокамери. Він був присутній, коли упаковували вилучені патрони в спеціальні пакети, та розписувався про це. Також, свідок засвідчив, що підпис у протоколі огляду місця події (квартири ОСОБА_16 ) належить йому;

протоколом огляду місця події від 10.05.2018, з відеозаписом до нього, згідно якого оглянуто місце події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на кухні виявлено та вилучено дев`ять предметів схожих на боєприпаси;

висновком експерта № 61 від 20.06.2018, відповідно до якого наданий на дослідження предмет, вилучений під час огляду квартири ОСОБА_8 , є 30-мм артилерійським пострілом із снарядом типу ОФЗ (осколково-фугасний запалювальний з трасером), до зенітних установок типу 2А42, 2А72, з ознаками промислового способу виготовлення. Наданий на дослідження предмет відноситься до категорії боєприпасів та придатний для здійснення вибуху (в даному випадку при ініціюванні його накладним зарядом бризантної вибухової речовини (200 гр. тротиловою шашкою);

висновком експерта № 157 від 15.06.2018, відповідно до якого встановлено, що надані на дослідження предмети, в кількості 7 штук, вилучені під час огляду квартири ОСОБА_8 , є боєприпасами, а саме: 3 патрони є автоматними патронами, центрального бою, калібру 5,45х39 мм до автоматів системи «Калашникова», «АК-74, АКС-74У, РПК-74», зразка 1973 року, 1 патрон є бойовим військовим крупнокаліберним патроном з бронебійно-запалювальною кулею, калібру 14,5 мм, центрального запалювання, який використовується для стрільби з крупнокаліберних кулеметів «ДШК», «ДШКМ», 2 патрона є військовими гвинтівочними 8-мм (7,92) патронами «Маузер», виготовлені промисловим способом, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 8 мм (7,92) (піхотні гвинтівки модель 1888 року, модель 98), 1 патрон є пістолетним патроном, калібру 9х18 мм до пістолету системи Макарова, який призначений для стрільби з пістолетів Макарова (ПМ), автоматичних пістолетів Стечкіна (АПС), пістолетів ФОРТ-12, ФОРТ-14,Форт-17;

протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2018 року та відеозаписом до нього, в ході якого ОСОБА_8 розповів та показав де в чорній круглій коробці на кухні його квартири зберігалися декілька боєприпасів. Він їх зберігав для того, щоб зробити брелоки.

Оцінивши наведені вище зібрані у кримінальному провадженні докази і доводи апеляційної скарги сторони захисту в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена, суд першої інстанції розглянувши матеріали кримінального провадження правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження потерпілому у стані сильного душевного хвилювання внаслідок протиправних дій потерпілого та внаслідок необережності, при цьому не бажав настання наслідків у виді смерті потерпілого, тому його дії слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 123 КК України, є безпідставними, враховуючи наступне.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», визначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_8 бажання настання наслідків у вигляді смерті потерпілому ОСОБА_10 не виключають наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення не передбачає наявність умислу відносно настання смерті потерпілого, проте передбачає умисел на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Факт наявності у обвинуваченого умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому повністю доведений дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 показав, що був розлючений на батька, оскільки він вживав алкогольні напої, тому в ході сварки наніс потерпілому тілесні ушкодження по голові та тулубу та детально розповів при яких обставинах наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому перебував у стані сильного душевного хвилювання, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, також не заслуговують на увагу.

Так, згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 (умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання) і 123 (умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене у стані сильного душевного хвилювання) КК характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психічної експертизи № 313 від 21.08.2018 ОСОБА_8 в момент вчинення правопорушення страждав та на час проведення експертизи страждає іншими стійкими змінами особистості (хронічний синдром хворобливої особистості), проте вказані розлади не досягають ступеню психозу чи недоумства і не позбавляють його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

У відношенні інкримінованого правопорушення обвинуваченого слід вважати осудним, потребує лікування на загальних підставах, яке не протипоказане йому місцях позбавлення волі. Примусових заходів медичного характеру не потребує. В момент вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_8 у стані фізіологічного афекту не знаходився. Перебіг правопорушення, наявні матеріали кримінального провадження та пояснення досліджуваного ОСОБА_8 вказують на можливість цілеспрямованих дій, адекватного реагування на події, аналіз та передбачення розвитку ситуації, а також передбачення можливих наслідків власних дій, і може надавати свідчення органам слідства і суду.

Допитаний під час розгляду справи у суді першої інстанції експерт-психолог ОСОБА_22 підтвердив висновок судово-психіатричної експертизи та показав, що був членом комісії експертів, яка проводила судову експертизу ОСОБА_8 . Під час проведення дослідження обвинуваченого, експертами не встановлено підстав та обставин, які б унеможливлювали здатність останнього аналізувати ситуацію, робити вільний вибір своїх дій.

Також, експерт повідомив, що розвиток фізіологічного афекту у особи передбачає три фази розвитку. В даній досліджуваній ситуації у ОСОБА_8 відсутня друга фаза, і це не залежить він наявності чи відсутності у особи стану алкогольного сп`яніння. Перша фаза передбачає накопичення стресу, дана фаза мала місце у обвинуваченого, так як батько обвинуваченого постійно дорікав його у смерті матері, це для обвинуваченого була стресова ситуація, і він не міг з нею впоратися. Проте, дана стадія не перейшла у другу фазу емоційного вибуху, так як мотиву вбити батька у обвинуваченого не було, відповідно, третя фаза (емоційне виснаження коли особа реагує нестандартними емоціями) також не відбулася. Згідно критеріїв фізіологічного ефекту в даному випадку він відсутній. Стан фізіологічного афекту триває від 1 до 5 хвилин, ситуація з обвинуваченим тривала набагато довше. Той факт, що батько обвинуваченого прийшов до дому у нетверезому стані викликав у обвинуваченого стан стресу, коли накопичується структура афекту. Наступною стадією є вибух - нанесення ударів (вчинення дій, спрямованих на знищення об`єкта). Якщо б дані удари були нанесені не після неодноразових виходів обвинуваченого на кухню, а одразу, можна було б говорити про другу стадію афекту. Ситуація з обвинуваченим це є реакція на дії потерпілого, тобто на удар він відповів ударом. Відсутність у обвинуваченого другої стадії афекту виключає наявність третьої стадії. В ході проведення дослідження обвинуваченого не було встановлено підстав та обставин, які б унеможливлювали здатність обвинуваченого аналізувати ситуацію, робити вільний вибір своїх дій.

Окрім того, перевіркою матеріалів кримінального провадження, встановлено, що між потерпілим та обвинуваченим протягом певного часу, що передував події, були напружені відносини, які переросли у неприязні стосунки, як наслідок, обвинуваченим було нанесено тілесні ушкодження потерпілому, від яких наступила смерть ОСОБА_10 .

Згідно показань ОСОБА_8 , які він давав під час досудового слідства та підтвердив в ході судового розгляду справи у суді першої інстанції, після нанесення ударів потерпілому, він впав, після чого вже більше не підводився. Обвинувачений, вийшов на кухню, коли повернувся до кімнати, сказав батьку, щоб він ліг спати на балконі, але він не відповідав і лише стогнав, після чого обвинувачений перетягнув потерпілого по підлозі на балкон, де його в подальшому було виявлено мертвим працівниками поліції.

Отже. ОСОБА_8 повністю розумів ситуацію, що склалася, періодично наносив ОСОБА_10 удари, виходив на кухню, підходив до потерпілого, схилявся над ним, звертався до потерпілого, усвідомлював, що потерпілий стогне через біль.

Наведені обставини у сукупності із висновком судово-психіатричної експертизи та показаннями експерта-психолога виключають вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 у стані сильного душевного хвилювання.

Дії ОСОБА_8 під час вчинення кримінального правопорушення, були свідомими. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений не перебував у стані сильного душевного хвилювання, тобто міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тобто, враховуючи індивідуально-психологічні особливості обвинуваченого встановлені висновком експерта та наведені вище фактичні обставини події, поведінка потерпілого у конфліктній ситуації, що склалася між обвинуваченим та потерпілим, не викликала у ОСОБА_8 емоційний стан, що міг істотно обмежити його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними в момент вчинення злочину, а тому відсутні підстави для застосування ст. 123 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і висновок про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, відповідає доказам у справі.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, з метою встановлення кількості та часу нанесення тілесних ушкоджень та можливість їх утворення під час падіння з висоти власного зросту, для призначення повторної судово-психологічної експертизи, колегія суддів оцінює критично, вважає їх способом захисту метою яких є уникнення кримінальної відповідальності обвинуваченим за вчинене.

Оцінка доказів, зокрема і висновки судово-медичних експертиз, судом першої інстанції проведена згідно з вимогами процесуального законодавства, з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності, доказів та їх достатності для постановлення вироку.
Так, висновком експерта № 179 від 30.06.2018 року з фототаблицями, встановлено, що при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмета), в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку можуть нести ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та можуть перебувати у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Враховуючи локалізацію ушкоджень, вони в сукупності не притаманні для утворення при падінні на площині з положення стоячи в тому числі і з прискоренням. Смерть ОСОБА_10 , могла настати внаслідок комбінованого шоку, як результат комплексу виявлених ушкоджень, на що вказують результати судово- медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, шокові ознаки в нирках, наднирниках, легенях).

Також, згідно висновку експерта № 179/2 від 04.07.2019, зважаючи на наявність шокових ознак трупа ОСОБА_10 всі виявлені тілесні ушкодження в сукупності з ознаками шоку повинні трактуватися як такі, що перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Виявлені ушкодження могли бути спричинені будь-яким предметом (предметами) тупого твердого характеру в тому числі і кулаками, долонями (основа долоні), ногами, як босими так і взутими. Виявлені ушкодження у своїй сукупності могли утворитися в результаті не менше ніж 20-22 травматичних впливів локального характеру. Враховуючи морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, можна казати про те, що вони утворилися на протязі незначного періоду часу одне від одного.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції правильно поклав в основу вироку докази, що ґрунтуються на їх всебічному, повному і безпосередньому дослідженні, яким дана належна правова оцінка та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України.
За таких обставин, твердження сторони захисту про неповноту дослідження обставин справи з огляду на те, що по справі не було призначено комісійної судово-медичної експертизи та повторної судово-психологічної експертизи, не знайшли підтвердження.
Твердження сторони захисту про недопустимість протоколу огляду місця події від 10.05.2018, кватири АДРЕСА_2 , в частині знайдення боєприпасів, як належного доказу, з тих підстав, що огляд проведено без дозволу суду на обшук та без участі понятих є необгрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи.
Так, допитаний свідок ОСОБА_15 , показала суду, що 10 травня 2018 року вона була понятою при огляді квартири ОСОБА_8 , в ході якого, на кухні було виявлено невелику коробочку з патронами, а також в "сідушках біля кухонного столу знаходились патрони. Під час слідчої дії вона була присутня з самого початку і до кінця разом з іншим понятим ОСОБА_18 .. В ході обшуку сторонні особи до квартири не заходили. Знайдені предмети при ній упаковувалися, на упаковці розписувалися поняті, разом з іншим понятим вона підписала протокол огляду місця події;

Допитаний свідок ОСОБА_18 , показав суду, що 10 травня 2018 року він був понятим разом з ОСОБА_19 при проведенні слідчої дії. В ході огляду квартири ОСОБА_8 , на кухні у кухонному диванчику знайшли патрони та патрон довжиною близько 200 мм, діаметром близько 30 мм. Знайдені патрони запакували, поняті розписалися на пакеті з вилученими патронами. Під час огляду був постійно присутнім, усі учасники слідчої дії знаходилися в одному приміщенні, ніхто не виходив та не заходив, все фіксувалося за допомогою відеокамери. Він був присутній, коли упаковували вилучені патрони в спеціальні пакети, та розписувався про це. Також, свідок засвідчив, що підпис у протоколі огляду місця події (квартири ОСОБА_16 ) належить йому.

Окрім того, відповідно до матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2018, надано слідчому дозвіл на обшук території домоволодіння, будинку та підвального приміщення, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної власності ОСОБА_10 , ОСОБА_23 та ОСОБА_8 (т.1 арк.к.п. 102).

Щодо клопотання сторони захисту про повторне дослідження, обставин встановлених під час судового розгляду судом першої інстанції та дослідження доказів які дослідженні місцевим судом неповністю, колегія суддів зауважує, що згідно із ч. 3 ст. 404 КПК за клопотаннями учасників судового провадження суд апеляційної інстанції може (але не зобов`язаний) дослідити лише докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2017 року № 5-465(15)16 зроблено висновок про застосування норми права, згідно з яким наявність підстав для зміни або скасування вироку, ухвали не породжує для цього суду обов`язку досліджувати всю сукупність доказів з дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів виходить із доказів, досліджених судом першої інстанції, повторне дослідження вже встановлених обставин є недоцільним, при цьому стороною захисту протилежне не доведене.
Наведені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 мотиви не спростовують правильності висновків, викладених у вироку суду, і не містять переконливих доводів, які би дозволили колегії суддів дійти висновку, що вирок суду першої інстанції постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів його законність.
Згідно роз`яснень п. п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Обставини, що пом`якшують покарання - відсутні.

Обставинами, що обтяжують покарання - відсутні.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд врахував, тяжкість вчинених злочинів, які є тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, не одружений, не має утриманців, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, є учасником бойових дій, отримав бойове поранення в зоні проведення АТО під час виконання службових обов`язків, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції».

Таким чином, на переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд в повній мірі врахував характеризуючі його особу дані, обставини, тяжкість, характер та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину ОСОБА_8 , ставлення до вчиненого, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Будь-яких доводів, щодо призначення ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, що за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, в апеляційній скарзі прокурора не наведено та не надано під час апеляційного розгляду кримінального провадження.
Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, а призначене покарання є достатнім та справедливим для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, тому апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4