Справа № 357/3907/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 04.04.2020 та за № 0000119 від 04.05.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 03.05.2020 о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , заходячи до приміщення магазину «Городок» по вул. Михайла Грушевського 67А, в м. Узин Білоцерківського району Київської області, помітив потерпілого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та лежав перед входом до магазину, поряд з яким на підлозі лежав мобільний телефон марки «HUAWEI» модель «P30 Pro» чорного кольору, в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку мобільного телефону марки «HUAWEI» модель «P30 Pro» чорного кольору, вартістю 2225,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після вчинення злочину ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 2225,00 грн.

Крім цього, 03.04.2020 о 16 год. 24 хв. ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , та який був припаркований неподалік від будинку АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив водійські двері вищевказаного автомобіля, звідки умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, викрав цифровий медіа-ресівер марки «Kenwood» модель «КММ-104AY» вартістю 1128 грн. 15 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1128 грн. 15 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), а також за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він 03.04.2020 о 16 год. 24 хв. підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік від будинку № 21 по вулиці І. Богуна м. Узин Білоцерківського району Київської області та відчинив водійські двері вищевказаного автомобіля, звідки викрав цифровий медіа-ресівер марки «Kenwood» модель «КММ-104AY», який здав у ломбард. В подальшому з місця вчинення злочину зник.

Крім цього, 03.05.2020 о 15 годині 20 хвилин заходячи до приміщення магазину «Городок», по АДРЕСА_3 , помітив потерпілого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та лежав перед входом до магазину, поряд з яким на підлозі лежав мобільний телефон марки «HUAWEI» модель «P30 Pro» чорного кольору, який ОСОБА_3 вирішив викрасти, забравши зазначений мобільний телефон собі, здав його у ломбард, а гроші витратив на власні потреби. Все викрадене майно повернув потерпілим. Просив суворо не карати, щиро каявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цих злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, просив розглянути справи за його відсутністю.

Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого ОСОБА_5 , так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру до обвинуваченого він не мав.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дане кримінальне провадження є об`єднаними у суді відповідно до статей 217, 334 КПК України.

Стороною обвинувачення ОСОБА_3 було висунуто обвинувачення у кожному з об`єднаних проваджень окремо, за ч. 1 ст. 185 КК України та ч 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи постанову Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 653/3/18, провадження № 51-5932км19 зазначено, що салон та/або багажні відділення автомобілів, можуть бути віднесені за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з їх конструктивних особливостей, наявності пристосувань чи засобів хорони, у тому числі технічних, які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказані місця як такі, що мають, окрім іншого, призначення для постійного або тимчасового зберігання майна (тобто є сховищем).

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації, якщо це покращує становище особи, та визнає ОСОБА_3 винним за ознаками ч. 1 ст. 185 КК Україниоскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання - щире каяття, обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, неодружений, не має утриманців, не працевлаштований, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді встановлено, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високій рівень ризику для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України).

Крім цього суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання у виді позбавлення волі з призначенням іспитового строку, вчинення двох епізодів крадіжки, відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, який каявся, викрадене майно повернув потерпілим, однак після того як були внесені відомості в ЄРДР тобто після втручання правоохоронних органів, що не може бути враховане, як добровільне відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаних злочинів, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, однак з урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Отже, встановлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- по ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- по ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 за даним вироком призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме оптичні носії інформації, а саме копакт диски в кількості двох штук, продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження, яке знаходиться у прокурора ОСОБА_4 .

Мобільний телефон «HUAWEI» модель «P30 Pro», переданий ОСОБА_5 , залишити у останнього , як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1