Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4443/19
Провадження №1-кп/523/521/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2020 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000371 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Одеси, громадянина України, розлученого, має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в невстановлений час та у невстановленому місці, в с.Красносілка Одеської області, придбав у невстановленої особи мисливську рушницю, без передбаченого законом дозволу. Після цього переніс її до орендованого ним гаражу № НОМЕР_1 , якій розташований на автостоянці №17 по вул..Марсельській в м.Одесі, де шляхом укорочування стволів і відпілювання значної частини прикладу, виготовив із неї обріз, який продовжив зберігати в указаному гаражі, без передбаченого законом дозволу.

30.01.2019 року співробітниками Суворовського Вп в м.Одесі ГУНП в Одеській області, під час огляду гаражу № НОМЕР_1 , якій розташований на автостоянці №17 по вул..Марсельській в м.Одесі та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці «CIFSAN CSP555» № НОМЕР_2 , 12 калібру, який являється нестандартною переробленою гладко ствольною вогнепальною зброєю обрізом двоствольної (з внутрішнім розташуванням курків та вертикальним розташуванням стволів) та придатний до неодноразового проведення пострілів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснив, що не пам`ятає коли саме, придбав у не знайомця рушницю, яку потім зберігав у гаражі. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:

- по ст.263 ч.1 КК України за ознаками: незаконне носіння, зберігання, придбання та виготовлення вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), відповідно до якої обвинувачений вчинив тяжкий злочин, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання з іспитовим терміном, а також обвинуваченого, який погодився на запропоноване прокурором покарання, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном.

Сума витрат на залучення експертів під час досудового розслідування складає 1144 гривень, які належить стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави в особі ОНДЕКЦ - 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні, в рахунок погашення вартості проведеної по справі експертизи.

Речові докази по провадженню, а саме:

- обріз мисливської рушниці «CIFSAN CSP555» № НОМЕР_2 , 12 калібру знищити.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: