Справа № 605/157/20
Провадження № 1-кп/603/62/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 22.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці.
Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, ніде не працює, не має постійного місця проживання. Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні даного запобіжного заходу, зокрема обвинувачений ОСОБА_3 у зв`язку із тяжкістю вчиненого ним злочину та з огляду на санкцію статей обвинувачення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, вказує, що ОСОБА_3 , перебуває в розшуку Рівненським ГУНП в Рівненській області за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, посилаючись на необгрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,на які посилається прокурор, наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання.
Від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання, згідно якого захисник обвинуваченого просить змінити раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в нічний період доби, а саме з 21 години вечора до 07 години ранку. В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що оскільки докази в кримінальному провадженні не досліджувались, тому висновок про їх вагомість є передчасним. Крім того, вважає безпідставними посилання прокурора на те, що ОСОБА_3 обвинувачуєтсья у вчиненні кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, оскільки відповідно до ч.3 ст.68 КК України строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого покарання передбаченого санкцією частин статті, тому за вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, за які йому висунуто обвинувачення, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, а не до 8, як зазначає прокурор. Також, просить врахувати молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, наявність у нього постійного місця проживання, те що обвинувачений регулярно навідував Свято-Миколаївський монастир, та те, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом 3 групи загального захворювання з 2006 року, за якою він постійно здійснював догляд та надавав допомогу, що на думку захисника обвинуваченого свідчить про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Також вказує, що обвинуваченому ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться в Тернопільській області, Підгаєцькому p-ні, с.Волиця, на який у даному кримінальному провадженні накладено арешт та під час перебування під вартою від 27.03.2020 року, обвинувачений дотримувався правил перебування у СІЗО та режим не порушував.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт підтримав.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт заперечив, вважає його безпідставним.
Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Так, ухвалою слідчого судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 24.03.2020 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , обраний ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду від 29.01.2020 року, продовжено строком на два місяці до 23.05.2020 року.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, за які передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі та які згідно ст.12 КК України є тяжкими.
Також, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, суд погоджується з тим, що має місце та продовжує існувати ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, зокрема, позбавлення волі на певний строк, а також враховуючи розмір шкоди, може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, наявним та доведеним є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, перебуваючи на волі, обвинувачений маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони свідків може незаконно впливати на цих осіб, як особисто так і через третіх осіб, шляхом погрози схиляти до дачі неправдивих показань на свою користь, відмови від участі у кримін альному провадженні, що може негативно вплинути на хід судового розгляду.

Також суд вважає наявним та доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості обвинуваченим ОСОБА_3 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, оскільки вивченням даних щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , постійного джерела доходу та постійного місця проживання не має, ніде не працює, тому враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому корисливого злочину, вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 не маючи основного джерела доходу може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності. Вказані обставини можуть спонукати обвинуваченого до вчинення корисливих злочинів, з метою отримання коштів для виїзду з місця перебування та переховування від суду.
При цьому, суд вважає, що прокурором не доведено наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - можливість обвинуваченим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки жодних обґрунтувань наявності вказаного ризику прокурором суду не надано. Без наведення будь-яких обставин і доказів на підтвердження наявності вказаного ризику, суд вважає посилання на вказаний ризик надуманим та не доведеним.

Розглядаючи питання можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованих ОСОБА_3 злочинів, які відносяться до тяжких злочинів проти власності, беручи до уваги наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що ані домашній арешт, ані будь-який інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам злочинів, що інкримінуються обвинуваченому згідно обвинувального акту та покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його винуватим, а також запобігатиме ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Крім того, судом встановлено, що вищезазначені обставини є також обставинами, які передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України,та які свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, тому в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити з наступних підстав.
Так, посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що на даний час відпала потреба у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що у останнього наявні міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання, на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, при цьому мати є інвалідом, суд оцінює критично, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними належними і допустимими доказами та спростовуються матеріалами клопотання.
Доводи захисника обвинуваченого стосовно наявності у нього постійного місця проживання, спростовуються, зокрема довідками виданими виконавчими комітетами Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих.№155 від 27 січня 2020 року та Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за вих.№315 від 28 січня 2020 року з яких вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований на території вказаних рад, однак за місцем реєстрації не проживає.
Враховуючи наведене, суд критично оцінює надану захисником обвинуваченого довідку №958 від 06.05.2020 року, видану Великоберезовицькою селищною радою Тернопільської області, зі змісту якої вбачається, що зі слів батька - ОСОБА_8 , обвинувачений з квітня 2019 року по листопад 2019 року проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки батько обвинуваченого ОСОБА_8 є зацікавленою особою.
Крім того, твердження захисника обвинуваченого про те, що за вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, за які йому висунуто обвинувачення, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, а не до 8, суд також оцінює критично, оскільки питання щодо винуватості особи та міри покарання у даній справі, не можуть бути предметом розгляду суду в ході підготовчого судового провадження.
Інші обставини, на які посилається захисник обвинуваченого, як на піставу для зміни раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу, а саме, молодий вік обвинуваченого, відсутність судимостей, те що обвинуваченому ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться в Тернопільській області, Підгаєцькому p-ні, с.Волиця, на який накладено арешт, та те, що під час перебування під вартою, обвинувачений дотримувався правил перебування у СІЗО та режим не порушував, не заслуговують на увагу, не спростовують наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і враховуючи вимоги ст.ст. 178, 201 КПК України, не є підставами для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
Доказів існування інших обставин, що виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу та його продовження, та які б спростовували наявність чи свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.
При цьому, судом встановлено, що обставини, зазначені при обранні та продовжені запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжують існувати по даний час.
Доказів негативного стану здоров`я обвинуваченого, які б перешкоджали йому перебувати в умовах місця попереднього ув`язнення, стороною захисту також не надано.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження у розумні строки, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дієвості кримінального провадження, а також враховуючи те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 23.05.2020 року, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315, 316, 331, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 (шістдесят) днів.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 11 липня 2020 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно після її проголошення, а також направити Державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» - для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монатириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1