Справа № 464/5424/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/159/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Даним вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Львова, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, незаміжню, в якої малолітня дитина, зареєстровану за адресою Центру обліку та нічного перебування бездомних осіб Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, м. Львів, вул. Кирилівська, 3А, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , не судиму, із середньою освітою,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробовуванням та іспитовим строком один рік, та згідно із ст.76 КК України покладено на неї наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 4000 гривень моральної шкоди. В іншій частині вимог відмовлено.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що вона 18 вересня 2018 року приблизно о 20.00 год, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою, під час побутового конфлікту, умисно нанесла своєю правою ногою удар в область лівої стопи потерпілої, після чого, умисно обома руками штовхнула її в область грудей, в результаті чого остання впала на підлогу. У подальшому, після того як потерпіла ОСОБА_9 , вставши з підлоги, лягла на ліжко в своїй кімнаті, ОСОБА_7 сіла зверху на потерпілу та нанесла удар кулаком правої руки по обличчі останньої. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілій ОСОБА_9 синці на обличчі, правій руці, лівій нозі та над грудиною, садно на лівій нозі та закритий перелом головки середньої фаланги 1-го пальця лівої стопи, які не були небезпечними для життя на момент заподіяння та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу функції лівої ноги.

На вирок суду потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду в частині часткового задоволення цивільного позову необ`єктивним, неповним та таким, що порушує її право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяним злочином, та беручи до уваги той факт, що провину обвинуваченої повністю було доведено неспростованими доказами. Зазначає, що злочинними діями ОСОБА_7 їй було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7890,21 гривень, що підтверджується відповідними доказами, а саме товарними чеками, копії яких долучені до матеріалів справи. Крім того, зазначає, що обвинувачена своїми діями спричинила їй значних фізичних, душевних та психічних страждань, і в момент спричинення тілесних ушкоджень і в подальшому, під час лікування, вона змушена терпіти сильні болі, порушена хода, а тому вважає, що спричинена їй моральна шкода оцінюється у 10000 гривень.

Просить даний вирок суду змінити в частині, що стосується цивільного позову, цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 7890,21 гривень, та моральну шкоду в сумі 10000 гривень.

У запереченнях на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає таку необгрунтованою та просить вирок Сихівського районного суду м. Львова стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, виступ потерпілої ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 , які просили вирок суду зплишити без змін, думку прокурора, який послався на розгляд суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Висновок суду про доведеність її вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладенні у вироку і яким суд дав належну оцінку, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 , то такі, на думку колегії суддів, вирішені відповідно до діючого кримінально-процесуального та цивільного законодавства.

При цьому, на переконання колегії суддів, районний суд вірно частково задоволив цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 на її користь 4000 гривень моральної шкоди, прийнявши при цьому до уваги, що діями обвинуваченої потерпілій заподіяно фізичних та душевних страждань у зв`язку із нанесенням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які супроводжувалися фізичним болем та негативними психоемоційними змінами у житті потерпілої, та дійшов беззаперечного висновку. що заподіяна моральна шкода є очевидною. Натомість заявлений розмір відшкодування не узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості, не відповідає характеру й обсягу моральних страждань потерпілої. З урахуванням наведеного та поведінки потерпілої, яка, як сама ствердила, після образ зі сторони обвинуваченої пішла до кімнати останньої та продовжила розпочатий між ними конфлікт, а тому місцевий суд обґрунтовано розмір моральної шкоди зменшив до 4000 грн. Підстав для стягнення моральної шкоди в іншому розмірі (більшому чи меншому) потерпілою стороною чи стороною захисту не наведено та не підтверджено.

Що ж стосується цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, то судом також вірно зазначено, що з доданих потерпілою до матеріалів справи чеків та квитанцій, за відсутності відповідних призначень закладом охорони здоров`я, не вбачається необхідності придбання зазначених у них ліків та проведених досліджень саме у зв`язку із отриманими внаслідок кримінального правопорушення тілесних ушкоджень. Сам факт купівлі потерпілою медикаментів без відповідних доказів, що такі використовувались для лікування нанесених обвинуваченою ушкоджень, не може бути підставою для їх відшкодування.

А тому твердження потерпілої в апеляційній скарзі про те, що вирок суду в цій частині є незаконним, не відповідає дійсності.

Також колегія суддів не знаходить істотних порушень кримінального процесуального закону, які б вплинули на законність постановленого рішення.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді: