ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/577/20 Справа № 182/5370/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0001296 за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 293 КК України, -
Встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001296 від 27.04.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шахан, Карагандинської області, республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, повернуто прокурору для приведення обвинувального акта у відповідність до вимог КПК України.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано наступним.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, тобто в активній участі у групових діях, що призвели до грубого порушення громадського порядку та суттєвого порушення роботи установи, а саме зриву проведення 35 сесії Нікопольської міської ради 7 скликання 27.04.2018 року.
Судом зазначено, що з об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 293 КК України, полягає в організації групових дій, що призвели до зазначених у законі наслідків, або активній участі у вчиненні таких дій.
В обвинувальному акті відсутнє зазначення конкретного місця події кримінального правопорушення, що відбувались 27.04.2018 р. о 10:50, натомість міститься лише загальна вказівка на сесійний зал Нікопольської міської ради.
Відповідно до обвинувального акту, після того, як міський голова ОСОБА_9 приблизно об 10:50 поставив на повторне голосування пропозицію щодо включення до порядку денного питання «Про затвердження складу Громадської ради при Нікопольській міській раді» та не підтримання пропозиції депутатами міської ради, в цей час у ОСОБА_8 , що перебував в сесійній залі Нікопольської міської ради разом з невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, що були організовані невстановленими слідством особами, виник умисел, спрямований на активну участь у групових діях, що призводять до грубого порушення громадського порядку та порушення нормального режиму роботи установи, а саме Нікопольської міської ради. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вказаних дій, ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи грубо порушуючи встановлені правила поведінки у громадських місцях, без хуліганських мотивів, при значному скупченні людей, які знаходяться у сесійній залі, діючи злагоджено, одночасно та переслідуючи єдиний умисел, вийшовши в центр сесійної зали, почали зневажливо та грубо висловлюватися в бік міського голови, вимагати повторного переголосування пропозиції.
Однак, як зазначив суд, з обвинувального акту не вбачається часові рамки, протягом яких ОСОБА_8 був залучений особою, що виступала організатором, до активної участі у таких діях, коли відбувся розподіл обов`язків між учасниками, узгодження сценарію їхньої поведінки, кількість учасників тощо, що є ознакою умисного групового порушення і повинно оцінюватись при визначенні можливого саме грубого порушення громадського порядку або суттєвого порушення роботи установи. З обвинувального акту не вбачається яким чином орган досудового розслідування прийшов до висновку, що ОСОБА_8 приймав активну участь саме у групових діях, чи був він скерований якоюсь особою саме стосовно групи, чи був акцією індивідуальних і незалежних одна від одної дії сторонніх і незнайомих між собою осіб та розрізнених окремих волевиявлень окремих суб`єктів не в складі організованої групи, оскільки інші учасники «групових дій» невстановлені.
Судом також вказано, що в обвинувальному акті при викладені встановленої стороною обвинувачення події кримінального правопорушення, що відбувались 27.04.2018 р. об 10:50, відсутня конкретизація за змістом пред`явленого особі обвинувачення, натомість містить посилання на колективне вчинення наступних дій: вийшли в центр сесійної зали, почали зневажливо та грубо висловлюватися в бік міського голови, вимагати повторного переголосування пропозиції, без вказівки які саме дії вчинялись безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_8 .
Без конкретизації за змістом вчинених дій обвинуваченим ОСОБА_8 викладені й події кримінального правопорушення, що відбувались 27.04.2018 р. об 11:12 в сесійній залі Нікопольського виконавчого комітету (тобто в іншій установі на відміну від Нікопольської міської ради).
Оцінюючи викладене обвинувачення ОСОБА_8 у тому, що він в порушення ст. 14 Регламенту почав читати текст звернення до депутатів міської ради, а також запропонував присутнім невстановленим особам розпустити депутатів Нікопольської міської ради 7-го скликання, ігноруючи законні вимоги головуючого та депутатів міської ради, продовжував кричати у мікрофон, суд звернув увагу на відсутність в обвинувальному акті конкретизації скоєного, які саме положення ст. 14 Регламенту були порушені або не дотримані ОСОБА_8 , чи поширюються норми Регламенту на ОСОБА_8 , не зазначено яких саме законних вимог відмовився виконувати ОСОБА_8 , чи були висловлювання ОСОБА_8 у формі крику грубим порушенням громадського порядку за своїм змістом та характером вираження, чи входили зазначені дії до сценарію поведінки учасників групового порушення громадського порядку або були актом індивідуального волевиявлення, які саме встановлені правила поведінки у вищезазначеному громадському місці були порушені ОСОБА_8 що мали наслідком «грубе порушення громадського порядку», чи були створені такі перешкоди нормальній роботі установи, що мала наслідком «суттєве порушення роботи», з урахуванням значного проміжку часу та невідворотності, протягом якого часу тривали зазначені дії, наявності причинного зв`язку між зазначеними діями та закриттям пленарного засідання Нікопольським міським головою.
Відсутність обґрунтованого обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України він має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
В заключення суд зазначив, що нехтування положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України позбавляє обвинуваченого ОСОБА_8 права знати в чому його звинувачують, та порушують його право на захист.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить дану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними, на його думку, порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України призначити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України із викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванням обвинувачення.
Зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, окрім інших відомостей, повинен містити «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення».
На думку прокурора, суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт з причини, на його думку, неповного викладу обставин кримінального правопорушення та неконкретного обвинувачення, яке інкримінується обвинуваченим, увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, фактично вдався до оцінки доказів, не проводивши судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні.
Апелянт зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 338 КПК України, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, то суд, провівши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені пунктами 1-8 ч. 1 ст. 368 КПК України. Однак, до таких висновків суд може прийти після проведення судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого судового провадження, а тому зазначені висновки суду, на його думку, є передчасними.
На думку прокурора, з висновками суду не можна погодитись і з тих підстав, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке було встановлено досудовим розслідуванням, а тому вказані судом обставини не є підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, виходячи з того, що дані обставини підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а також тим, що обвинувальний акт може бути змінено прокурором при судовому розгляді в порядку ст. 338 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судове рішення, згідно зі ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Але цих вимог районний суд не дотримався.
Так, у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Із наведеної норми процесуального закону вбачається, що законодавець встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для його повернення судом першої інстанції прокурору.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а лише при наявності у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Також зазначу згідно ч.2 ст. 291 КПК України має містити визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, відповідно до п.1-9 має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування), дату та місце його складення та затвердження.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки в ньому наведені обставини, які відповідно до ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, обвинувальний акт має чіткий та конкретний виклад: подій кримінального правопорушення(часу, місця, способу та інших обставин їх вчинення), винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ст.293 КК України. Також наведені усі обов`язкові ознаки інкримінованих злочинів.
Але як об`єктивно видно з тексту ухвали, районний суд вдався до оцінки формулювання виcунутого обвинувачення, що не передбачено Законом на даній стадії.
У даному випадку суд вийшов за межі повноважень, наданих ст.314 КПК України, та вирішив питання щодо формулювання висунутого обвинувачення взагалі, які є предметом судового розгляду кримінального провадження.
Отже, суд при проведенні підготовчого судового засідання допустив упередженість, оскільки вийшов за межі питань, які вирішуються судом на вказаній стадій судового розгляду та передчасно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду, адже глава 27 КПК України регламентує порядок проведення підготовчого судового засідання. Під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.291 КПК України.
Таким чином, висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору суперечать дійсним обставинам кримінального провадження та вимогам кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, з числа передбачених ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, та вважає необхідним скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 293 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: