Справа № 760/9836/20
Провадження № 1-кс/760/3717/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (доручення від 24.04.2020р. № 026-0002917 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві для здійснення захисту особи, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 5251 від 10.04.2017р.), підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Луги, Рахівського району, Закарпатської області, громадянка України, з повною середньою освітою, не заміжня, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання в м. Києві немає, раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0002689 від 19.04.2020р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0002689 від 19.04.2020р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваній копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , спільно з раніше знайомою йому ОСОБА_5 , 18.04.2020р., біля 12.00 год., зустрівшись біля будинку № 152 по вул. Борщагівська в м. Києві з раніше невідомим їй потерпілим ОСОБА_9 погодилися вжити спільно з останнім спиртні напої, які ОСОБА_9 купував за свій рахунок.

В подальшому через деякий час ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовжити розпивати спиртні напої, піднявшись на горище, при цьому подивитися на краєвиди з висоти, на що останні погодилися. Перебуваючи на горищі будинку АДРЕСА_2 та закінчивши вживати спиртні напої, 18.04.2020р., біля 17.00год. ОСОБА_9 повідомив останнім, що буде спускатися вниз та повертатися за місцем проживання, на що останні погодилися і в цей момент у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , вступивши між собою в злочинну змову та розділивши між собою ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , починаючи спускатись, помітивши, що потерпілий ОСОБА_9 направляється до виходу з горища за ним, скориставшись тим, що останній повернувся до нього спиною, щоб надати. При необхідності допомогу ОСОБА_5 безпричинно раптово вдарив його ззаду по голові шматком цеглини, яку віднайшов там же, тим самим застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого. Від раптового та сильного удару ОСОБА_9 впав та втратив свідомість.

В цей час ОСОБА_5 , діючи групою осіб, підтримуючи злочинні дії ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 відразу ж в цей час з правої кишені брюк, в які був одягнений ОСОБА_9 заволоділа майном останнього, а саме: мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 6 Pro», вартістю 6 500 гривень, в якому знаходилися дві сім-карти: оператора «Лайф», вартістю 50 гривень. на рахунку було 350 гривень, оператора «ВФ Україна», вартістю 50 гривень, на рахунку було 120 гривень, телефон знаходився у чохлі, вартістю 200 гривень, до якого через USB-шкур, вартістю 150 гривень, було приєднано павер- банк «Хіаомі», вартістю 1000 гривень. а з лівої кишені з гаманця заволоділа банківської карткою «Монобанк «, яка матеріальної цінності не представляє та відразу ж почала намагатися розблокувати мобільний телефон, а ОСОБА_8 в свою чергу, діючи групою осіб, підтримуючи злочинні дії ОСОБА_5 , сів на ОСОБА_9 зверху, щоб унеможливити в подальшому будь-який можливий опір останнього.

Через деякий час, коли ОСОБА_9 прийшов до тями, ОСОБА_8 , помітивши це, діючи групою осіб, безпричинно знову почав наносити шматком цеглини велику кількість ударів по голові та обличчі ОСОБА_9 , тим самим застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого. ОСОБА_5 ,в цей час, знаходячись поряд, діючи групою осіб та, підтримуючи злочинні дії ОСОБА_8 , утримуючи в руках чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , висловила вимогу, щоб останній назвав пароль для розблокування належного йому мобільного телефону та банківської картки. ОСОБА_9 намагався піднятися та чинити опір останнім, при цьому прикривав голову та обличчя руками, та був змушений погодитися, за умови припинення нанесення йому тілесних ушкоджень та назвав пароль. ОСОБА_5 відразу ж ввела його. але він був невірний. тому ОСОБА_8 , діючи групою осіб, згідно відведеної ролі, з метою отримання бажаного, почав душити ОСОБА_9 обома руками, тим самим застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, тому останній. Зрозумівши, що у нього не має вибору, назвав пароль до мобільного телефону та пін-код до банківської картки.

Заволодівши вищевказаним чужим майном, та вже покидаючи горище, ОСОБА_5 маючи на меті не дати можливості ОСОБА_9 переслідувати та затримати їх, звернулася до ОСОБА_8 , щоб останній вчинив будь-які дії , направлені на це, на що ОСОБА_8 , діючи групою осіб, згідно відведеної ролі, та підтримуючи злочинні дії ОСОБА_5 , знайшовши на горищі неподалік шматок мідного дроту, зв`язав ОСОБА_9 обидві ноги, та спільно з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з чужим майном, яким вони заволоділи під час розбійного нападу зникли, залишивши ОСОБА_9 в безпорадному та зв`язаному стані лежати на горищі.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розпорядилися вказаним майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8420грн.

Згідно довідки з КМКЛ № 17 у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закрито черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забійні рани голови, забій м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок.

24.04.2020р. об 11.00год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 187 КК України у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник та підозрювана ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, протокол прийняття заяви від ОСОБА_9 від 18.04.2020р. про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 19.04.2020р.; протокол додаткового огляду місця події; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події від 19.04.2020р.; протокол огляду місця події від 19.04.2020р.; протокол огляду місця події від 22.04.2020р.; протокол огляду місця події від 22.04.2020р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2020р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2020р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2020р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2020р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства відносно потерпілого та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, крім того, ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисних злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я потерпілого, тому вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 , її майновий та сімейний стан (не заміжня, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відсутність постійного місця проживання в м. Києві, а також ту обставину, що підозрювана ОСОБА_5 ніде не працює та не зайнята суспільно-корисною працею, на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі, вчинених проти життя та здоров`я особи, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочині, який відноситься до категорії тяжких злочинів, роль підозрюваної ОСОБА_5 при вчиненні інкримінованого їй злочину, тому слідчий суддя вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному ризику.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 30 днів, взявши її під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 24 квітня 2020 року з 16.00год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 16.00год. 23 травня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення її копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1