ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5663/19
Провадження № 1-кп/210/421/20

"20" лютого 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001401 від 11.09.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не одруженого, освіта середня-спеціальна, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

2) 02.03.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, знятий з обліку в зв`язку з відбуттям іспитового строку,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 01.09.2019 року приблизно о 14.00 годині, знаходячись на території ринку «Соцмісто» по вулиці Соборності, в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, з метою заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів ОСОБА_5 , попрохавши у неї належний їй мобільний телефон марки HUAWEI P20 Pro, чорного кольору, заздалегідь знаючи про невиконання взятого на себе зобов`язання повернути дане майно його володільцю, тим самим зловживаючи її довірою.

ОСОБА_5 будучи помилково впевнена в порядності ОСОБА_4 , передала йому своє майно, а саме: мобільний телефон марки HUAWEI P20 Pro, чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2781 від 25.09.2019 року складає 2325,00 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись їм на власний розсуд та обернувши на власну користь.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було завдано майнову шкоду на загальну суму 2325,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається, матеріальну шкоду потерпілій відшкодовано повністю шляхом повернення майна. Просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні присутня не була, до початку розгляду справи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_5 , враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та її заяву про це.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, не виявлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо (Т. 2 а.п. 29), вину визнав, у вчиненому розкаявся, майнова шкода відшкодована повністю, шляхом повернення майна, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває і не перебуває, перебував на обліку у лікаря-нарколого з листопада 2013 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками по жовтень 2017 року (Т. 2. а.п. 27), фізично здоровий, інвалідом не являється, раніше судимий (Т. 2 а.с. 31-32).

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

В даному кримінальному провадженні запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обрано не було.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, майнову шкоду відшкодовано.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «HUAWEI P20 Pro», чорного кольору, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироку законної сили, залишити у власності останньої
Матеріали кримінального провадження №0001401 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5663/19, провадження №1-кп/210/421/19.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1