Провадження № 1-кс/761/7021/2020
У Х В А Л А
Іменем України

22 квітня 2020 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі заявника адвоката ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження від 07.11.2017 № 0003538, (виділеному з кримінального провадження від 03.03.2014 № 0000054),-

ВСТАНОВИВ:
16.04.2020 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява.

Свою заяву адвокат ОСОБА_2 мотивує тим, що адвокатським об`єднанням «Богатир та Партнери» на підставі Договору про надання правової допомоги № 12-03/19-01 від 12.03.2019 року здійснюється захист прав та законних інтересів громадянина України ОСОБА_4 , 1977 р.н.

Слідчим третього слідчого відділу третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003538 від 07.11.2017 року (виділеному з кримінального провадження № 0000054 від 03.03.2014 року) за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 109 Кримінального кодексу України.

Слідчим третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 протягом тривалого часу не вживається дієвих заходів для об`єктивного розслідування кримінального провадження № 0003538 від 07.11.2017 року (виділеного з кримінального провадження № 0000054 від 03.03.2014 року).

У відповідь на клопотання захисника та ухвали слідчих суддів щодо зобов`язання виконання клопотань у порядку статті 221 Кримінального процесуального кодексу України, слідчим надсилаються листи з необґрунтованою відмовою у розгляді клопотань. Причиною відмови, на думку слідчого ОСОБА_5 є те, що адвокат ОСОБА_2 не являється захисником ОСОБА_4 , а тому не може користуватися процесуальними правами підозрюваного, передбаченими статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України. На думку слідчого, згода підозрюваного на залучення захисника має бути оформлена у спосіб, передбачений законодавством України, який виключає сумніви в її достовірності. На противагу цьому, як зазначає слідчий, долучені до клопотання копії документів не містять згоди ОСОБА_4 на залучення адвоката ОСОБА_2 у кримінальному проваджені № 0003538, що нібито може зашкодити правам ОСОБА_4 .

04.03.2020 року адвокатом АО «Богатир та Партнери» ОСОБА_2 , з метою здійснення захисту прав та законних інтересів підозрюваного ОСОБА_4 , було подано клопотання про долучення доказів, які вказують на порушення порядку вручення повідомлення про підозру, штучне створення доказів обвинувачення, порушення принципу презумпції невинуватості, безпідставність та політичну доцільність кримінального переслідування ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003538 від 07.11.2017 року (виділеному з кримінального провадження № 0000054 від 03.03.2014 року), відсутність події кримінального правопорушення та складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_4 до матеріалів кримінального провадження № 0003538 від 07.11.2017 року до Державного бюро розслідувань вх. № 7254-20.

27.03.2020 року стороною захисту було отримано лист (відповідь) слідчого третього слідчого відділу третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 вих. № 7254-20/10-03-03-3179/20 від 10.03.2020 року, яким слідчий повідомив, що адвокат ОСОБА_2 та особа, якою було подано клопотання в інтересах ОСОБА_4 , нібито не є учасником кримінального провадження № 0003538 від 07.11.2017 року у зв`язку із чим відсутні підстави для розгляду клопотання та долучення доказів до матеріалів кримінального. провадження. Жодних пояснень та доводів, які б обґрунтовували відмову у розгляді клопотання слідчим не надано.

В той же час, у постанові від 19.02.2020 року слідчий ОСОБА_5 визнав адвоката ОСОБА_2 захисником ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003538 від 07.11.2017 року.

Скаржник зазначає, що його численні клопотання та ухвали слідчих суддів щодо зобов`язання виконання клопотань у порядку ст. ст. 220-221 КПК України ігноруються. Крім того, у захисника вимагається непередбачене кримінальним процесуальним законодавством додаткове погодження з боку підозрюваного повноваження на захист в межах цього кримінального провадження.

Відмова у допуску захисника до участі у кримінальному провадженні суперечить нормам КПК України, оскільки ст. 50 КПК України встановлено вичерпний перелік документів, якими підтверджуються повноваження адвоката на участь у справі.

Вказані обставини в своїй сукупності вказують на упередженість слідчого ОСОБА_5 при здійсненні слідчих та процесуальних дій в кримінальному провадженні від 07.11.2017 № 0003538, у зв`язку з чим слідчий ОСОБА_5 підлягає відводу.

Заявник, в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, що не перешкоджає її розгляду.

Так, заслухавши думку заявника, вивчивши матеріали заяви про відвід, приходжу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003538 від 07.11.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний вживати усі передбачені законом заходи щодо забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, підставою, для відводу прокурора, слідчого є, зокрема: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 , здійснює захист інтересів ОСОБА_4 на законних підставах, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 12.03.2019 року № 12-03/19-01, укладеного між ОСОБА_4 та Адвокатським об`єднанням «Богатир та Партнери», та ордером (серія КС № 437389) від 24.12.2019 року складеним адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 . Також адвокат ОСОБА_2 має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

Законодавство України не вимагає, на підтвердження повноважень захисника, будь яких інших документів.

Крім того особисте волевиявлення особи, яка звертається за захистом своїх прав та інтересів, виражається у підписанні відповідного договору з адвокатом, а відтак відмова слідчого обґрунтована неналежністю документів, які підтверджують повноваження захисника, є надуманою, та такою що не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином з матеріалів заяви про відвід вбачається, що слідчим третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 було порушено вимогу ст.ст. 220 та 221 КПК України, щодо обов`язку розгляду клопотання належним чином та надання стороні захисту матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23- рп/2099 (справа за конституційними поданнями 47 та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин шостої, сьомої статті 218 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи) зазначено, що право на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист, порушення якого є неприпустимим.

Отже, відмова слідчого третього слідчого відділу третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у допуску адвоката ОСОБА_2 , як захисника підозрюваного ОСОБА_4 до участі у кримінальному провадженні № 0003538 від 07.11.2017 року суперечить нормам Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Враховуючи викладене, з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів у неупередженості слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні від 07.11.2017 № 0003538, виділеного з кримінального провадження від 03.03.2017 № 000054, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Заяву адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження від 07.11.2017 № 0003538, (виділеному з кримінального провадження від 03.03.2014 № 0000054) задовольнити.

Відвести слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні від 07.11.2017 № 0003538, (виділеному з кримінального провадження від 03.03.2014 № 0000054).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1