Справа № 487/7278/18
Провадження № 1-кп/487/178/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003584, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєві Миколаївської області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26.07.2006 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

-05.12.2008 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.121 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

-14.01.2014 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

-03.11.2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.360, ч.1 ст.70 КК України засуджений до 2 років обмеження волі.

-22.11.2018 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України засуджений до 3 років обмеження волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження та інші участники

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

потерпілий - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

11.09.2018 року у нічний час, точного часу під час судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисних мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та потерпілого ОСОБА_6 , повторно таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy j3» чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Київстар» (номер НОМЕР_1 ), що належить останньому, який лежав в кімнаті на столі.

Після цього ОСОБА_3 , утримуючі викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2250 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що у вересні 2018 року, точної дати не пам`ятає, але не виключає що можливо події відбувалися 11 числа, як це зазначено в обвинувальному акті, йому зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітися. Вони зустрілися, вживали алкогольні напої, а потім придбали пляшку горілки та пішли до ОСОБА_8 до дому, за адресою: АДРЕСА_4 . Коли прийшли до помешкання потерпілого, вони випили горілку, після чого ОСОБА_8 заснув, а він узяв у кімнаті зі столу мобільний телефон «Samsung Galaxy j3» останнього та пішов. Зазначений телефон він продав зустрічному за 400 грн., перед цим витягнувши з нього картку мобільного оператору «Київстар». Грошами розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті, є чіткими, послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого йому злочину, що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Крім того показання ОСОБА_3 підтверджуються та взаємопов`язані з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0003584 було зареєстровано 14.09.2018 року за заявою потерпілого ОСОБА_6 (дата внесення відомостей до ЄРДР 14.09.2018 року о 18:53:10) з правовою кваліфікацією - ч.2 ст.185 КК України, згідно до фабули 14.09.2018 року до Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_6 щодо вжиття заходів до наглядно знайомої особи яка 11.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy j3». Сума матеріальної шкоди становить 2250 грн..

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.09.2018 року, ДОП СП Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області лейтенант міліції ОСОБА_9 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 , з проханням вжити заходів до невстановленої особи, яка 11.03.2018 року за місцем його мешкання викрала, належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy j3».

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2018 року зафіксовано обставини, за яких зі слів ОСОБА_3 він скоїв крадіжку мобільного телефону, які повністю узгоджуються з його показаннями, наданими у судовому засіданні.

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 27.10.2018 року компакт диск з файлами: -S1600001.-58927 КБ; -S1600002.-38376 КБ;-S160000.-17565 КБ, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту від 27.10.2018 року було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0003584.

Як вбачається з товарного чеку №709-0001642 від 25.08.2018 року та фіскального чеку №9285 від цієї ж дати, потерпілим було придбано у ТОВ «Трейд Роял ЛТД» мобільний телефон марки «Samsung Galaxy j3» за 2250 грн..

Згідно протоколу огляду предмета від 21.09.2018 року слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , в присутності ОСОБА_3 було оглянуто сім-картку за номером НОМЕР_1 , яку останній добровільно видав слідчому 20.09.2018 року, та яка, як він зазначив, знаходилася в мобільному телефоні, викраденому ним у знайомого на ім`я ОСОБА_11 .

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 21.09.2018 року сім-картку мобільного оператору «Київстар» було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0003584.

Зазначені докази судом було оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

При цьому суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема Рішенням від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», за яким, суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». При якому доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та взаємоузгоджених.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ст..9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст..6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, у Миколаївському обласному наркологічному диспансері перебуває на обліку з 2013 року з діагнозом «РПП внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч.2 ст.185 КК України, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України, враховуючи вирок Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2018 року.

Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

У кримінальному проваджені цивільний позови потерпілим не заявлений.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до положень ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2018 року, остаточно визначити до відбування ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки шість місяців.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:
-Сім-картка мобільного оператору «Київстар», виготовлена із пластику білого кольору, на якій нанесено друковані числа «331265817 F», долучену до матеріалів кримінального провадження №0003584 повернути власнику.
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1