Справа № 524/7349/19
Провадження 1-кп/524/104/20
УХВАЛА

28.01.2020 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.08.2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
03.02.2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.2,3, ст.. 15 , ст. 185 ч.3, ст.. 186 ч.2, ст.. 70,71 КК України до покарання у вигляді 4-х років 3-х місяців позбавлення волі. 08.09.2006 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69, згідно постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.08.2008 року на підставі ст. 107 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 3 дні;
16.11.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.2,3, ст.. 186 ч.2, ст.. 70 ч.1, ст.. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі. 06.01.2012 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69 по відбуттю строку покарання;
17.05.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч.2, ст.. 190 ч.2, ст.. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі. 21.01.2015 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69 згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.01.2015 року на підставі ст.. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів;
26.10.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 190 ч.2, 185 ч.3, ст.. 70 ч.1, ст.. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі;
23.06.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 185 ч.3, ст.. 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 4-х років 3-х місяців позбавлення волі;
09.03.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 190 ч.2, ст.. 185 ч.3, ст.. 70 ч.1,2,4 КК України до покарання у вигляді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі. 19.12.2018 року звільнений з Темнівської виправної колонії № 100 по відбуттю строку покарання;
15.08.2019 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні поставлено питання про продовження міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, строк дії запобіжного заходу закінчується, проте не відпали ризики, передбачені ст.. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків:

Строк тримання під вартою обвинуваченому було обрано ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.12.2019 року, до 30.01.2020 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 закінчується, однак, завершити кримінальне провадження неможливо.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як тримання під вартою та домашній арешт.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновано кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено до 6 років позбавлення волі. Тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Після відкриття сторонами доказів, зокрема анкетних даних свідків, спеціалістів, експертів, існує велика ймовірності впливу та вчинення тиску з боку обвинуваченого ОСОБА_4 на вказаних осіб, тобто існування на даній стадії розгляду вказаного кримінального провадження ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, не працює, що свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не втратив своєї актуальності, оскільки останній був неодноразово засуджений саме за злочини проти власності.

На даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинах за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність.

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, з метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, подальшої доставки обвинуваченого до судового засідання, запобіганню перешкоджанню розгляду кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення, міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого необхідно продовжити.
На даний час об`єктивних даних, або документальних підтверджень про зміну підстав та виключення ризиків щодо продовження запобіжного заходу з часу його обрання з 02.12.2019 року обвинуваченим суду не надано.

Тому, на думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
В зв`язку із чим обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів, а саме: до 27.03.2020 року включно.

Керуючись ст.ст. 331, 369, 392 КПК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 27.03.2020 року включно, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1