Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/1493/17
Номер провадження 1-кп/948/2/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000289 від 19.05.2015 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братово Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 (зі слів), за матеріалами справи зареєстрований в АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

1)19.04.1979р. Хустським народним судом Закарпатської області за ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 6 р.;

2)15.01.1986 р. Хустським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.101 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 6 р.;

3)09.04.1993 р. Хустським народним судом Закарпатської області за ч.2 ст.140 КК України ( вредакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 р.;

4)07.10.1999 р. Дніпропетровським обласним судом Дніпропетровської області за ст.42, ст.93 п.»А», ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 15 років. 16.04.2014 р. звільнений по відбуттю строку покарання;

5)27.08.2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років,-

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених чч.2,3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

18 травня 2015 року в період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 під час пошуків свого знайомого у господарстві, що знаходячись за адресою АДРЕСА_4 і належить гр. ОСОБА_8 , зайшов до приміщення літньої кухні, яке було не зачинене, де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав б/в мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1202», вартістю 360 грн., у якому знаходилось дві б/в сім-картки оператора «МТС» вартістю по 10 грн кожна, що належить ОСОБА_9 , чим завдав збитків останній на загальну суму 390 грн. 00 коп.

Окрім цього, 18 травня 2015 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства за адресою: АДРЕСА_5 , що належить гр. ОСОБА_10 , де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів проник до приміщення сараю, яке було не зачинене звідки викрав: б/в дитячий велосипед марки «Салют», вартістю 1320 грн.; б/в спортивний велосипед марки «ТОТЕМ» вартістю 1802 грн., що належать ОСОБА_10 , чим завдав останній збитків на загальну суму 3122 грн. 00 коп.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до іншого приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі та надав відповідну заяву (а.с.63 т.3), пояснивши, що він є особою з інвалідністю, натомість документи його знищили, жив у брата та в невістки в с.Варварівка Карлівського району, вони з невісткою ходили різати гілки на віники, які він потім в`язав. Він викрав мобільний телефон та велосипеди в потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на другий день поліція знайшла ті велосипеди та телефони, які він також знайшов на звалищі, він добровільно повернув речі. У скоєному щиро кається.

Крім визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєні злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами в сукупності, які узгоджуються між собою, зокрема документами, показами свідків та уважає його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених чч.2, 3 ст.185 КК України повністю доведеною.

Так, відомості про вчинені злочини внесені до ЄРДР 19.05.2015 року за № 0000289 та 20.05.2015 року за №0000294, за заявами потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 об`єднані в одне провадження 10.06.2015 року за № 0000289 (а.с.65,66,106, 111,125 т.3).

19.05.2015 року було оглянуто місце події, а саме приміщення літньої кухні в господарстві АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_8 , звідки було викрадено мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1202», вартістю 360 грн., у якому знаходилось дві б/в сім-картки оператора «МТС» вартістю по 10 грн кожна, що належить ОСОБА_9 (а.с.67-69 т.3).

Свідок ОСОБА_8 показала, що одного дня в травні 2015 року, коли вона прийшла з роботи, біля двору сидів обвинувачений ОСОБА_7 , який назвався ОСОБА_13 та сказав що вони з ОСОБА_14 пили та він положив останню спати, а на другий день ОСОБА_15 повідомила їй, що в неї вкрали телефон. Потім подзвонив дільничний та спитав чи не пропав в неї велосипед і Мінога виявила також відсутність вказаного транспортного засобу.

20.05.2015 року оглянуто будівлю сарая за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_16 , з приміщення якого викрадено велосипеди (а.с.113-116 т.3).

19.05.2015 року було оглянуто речі, які видав ОСОБА_7 та які він зберігав в лісосмузі, що в с.Варварівка Карлівського району Полтавської області, а саме речові докази - мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1202» з двома б/в сім-картки оператора «МТС» та б/в дитячий велосипед марки «Салют», б/в спортивний велосипед марки «ТОТЕМ» (а.с.70-76 т.3).

Вказані речові докази передано на зберігання потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_16 (а.с.77,78 т.3).

Висновками № 52/15 від 21.05.2015 року та № 51/15 від 21.05.2015 року визначено вартість викраденого майна та убачається, б/в мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1202» коштує 360 грн., б/в дитячий велосипед марки «Салют»1320 грн.; б/в спортивний велосипед марки «ТОТЕМ» 1802 грн (а.с.79,80, 117,118 т.3).

Свідок ОСОБА_17 повідомив суду, що влітку 2015 року він як сільський голова с.Варварівка був запрошений дільничим та присутній під час огляду речей, які були викрадені в місцевих жителів двох велосипедів та телефону, які були знайдені в лісопосадці с.Варварівка, присутній під час огляду ОСОБА_7 говорив, що викрав велосипед із сараю потерпілої ОСОБА_12 , а телефон у Мінчоги. Також повідомив, що ОСОБА_7 жив у племінника в с.Варварівка, в`язав віники та продавав по селу.

Свідок ОСОБА_18 показала, що бачила як ОСОБА_7 ходив по вулиці Лісовій в с.Варварівка в травні 2015 року біля господарства ОСОБА_19 і ОСОБА_12 , при ньому ні теліжки ні віників не було.

Свідок ОСОБА_20 показав, що чув від матері, що ОСОБА_7 украв у ОСОБА_21 телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що коли вони з ОСОБА_23 верталися з роботи, побачили обвинуваченого, який сидів біля двору на вулиці, де живуть ОСОБА_19 і ОСОБА_12 та спитали в нього що він тут робить, на що останній відповів що він ту живе та звати його ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_24 показав, що він з сільським головою виїздив до посадки, де працівники поліції виявили та вилучили ( раніше не при них) велосипеди один спортивний, інший звичайний та мобільний телефон. Вказані речі були викрадені в місцевих жителів та на вид були справні, телефон відключений. Там був присутній і ОСОБА_7 , який заперечував крадіжку.

За актом судово-психіатричного експерта № 95 від 20.02.2020 року (а.с.2- 9 т.3) ОСОБА_7 будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на даний час не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді розладу особистості органічного походження, який не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час інкримінованих йому дій обвинувачений також виявляв ознаки вказаного вище психічного розладу і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд уважає є визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_3 характеризується позитивно, оскільки до адміністративної відповідальності не притягувався, компрометуючі матеріали відсутні, проживає в господарстві ОСОБА_25 без реєстрації (а.с. 87,88 т.3), за матеріалами справи зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.90,91 т.3) та з боку виконавчого комітету та сусідів характеризується посередньо, в суспільному житті вулиці та міста участі не приймає (а.с.89,90,95 т.3), на обліку в лікарів нарколога та психіатра в ІНФОРМАЦІЯ_2 та Хустської районної поліклініки не перебуває (а.с.85,86 т.3), раніше неодноразово судимий в т.ч. за вчинення корисливих злочинів, передбачених ст. 185 чч.1-3, 186 ч.3 КК України та судимості непогашені (а.с. 206-214 т.2, 82-81 т.3).

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як середньої тяжкості та тяжкий, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення, кількість та вартість викраденого, думку потерпілих, які по мірі покарання покладаються на розсуду суду (а.с.69,75 т.1) і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_7 для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді реального позбавлення волі, призначене в межах санкції статтей в розмірі наближеному до середньої межі із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України.

Згідно з ч.4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення останнього вироку стало відомо, що ОСОБА_7 винен ще і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення, обвинуваченому слід визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019 року у виді позбавлення волі строком 8 років та за цим вироком.

Водночас суд уважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції, яка діяла до 21.06.2017р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Даний Закон 21.06.2017 року втратив чинність і цієї ж дати набрав чинності Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», за яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено в наступній редакції - «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Водночас за постановою Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17, провадження №13-31кс18, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019р., яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років набрав законної сили 11.12.2019 року (а.с. 206-214 т.2).
Згідно зі вказаним вироком в строк покарання ОСОБА_7 зараховано з моменту його фактичного затримання 20.11.2017 року та злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнаний винним вказаним вироком, останній вчинив 05.11.2017 року, тобто після втрати чинності Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання».
Разом з тим, ухвалою Машівського районного суду від 09.09.2019 року ОСОБА_7 тимчасово залишено в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» на час розгляду цього кримінального провадження, а злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнаний винним, останній вчинив у травні 2015 року, а тому на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року слід зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк перебування його в установі попереднього ув`язнення з 09.09.2019 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на те, що ОСОБА_7 же засуджений до покарання у виді реального позбавлення волі за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019 року (а.с.206-214 т.2), тобто є судове рішення на підставі якого він відбуває покарання, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1202» з двома б/в сім-картки оператора «МТС» та б/в дитячий велосипед марки «Салют», б/в спортивний велосипед марки «ТОТЕМ» (а.с.76-78 т.3), які передано на зберігання потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_16 (а.с.77,78 т.3), слід залишити потерпілим як власникам.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за цим вироком, більш суворим, що призначено за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Зарахувати в строк відбування покарання те покарання, що відбуте за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019 року і строк відбуття покарання рахувати з 20.11.2017р.

Зарахувати ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року в строк покарання строк перебування його в установі попереднього ув`язнення з 09.09.2019 року по день набрання вироком Машівського районного суду Полтавської області від 15.06.2020 року законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1202» з двома б/в сім-картки оператора «МТС» - залишити потерпілій ОСОБА_9 ; б/в дитячий велосипед марки «Салют», б/в спортивний велосипед марки «ТОТЕМ» - залишити потерпілій ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1