Єдиний унікальний № 500/3211/18
Провадження № 1-кп/946/205/20
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

09 червня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

представник служби у справах дітей ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003362, за обвинуваченням

ОСОБА_13 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Костянтинівка Саратського району Одеської області, громадянина України, із середньою неповною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом в Одеській області за ч. 2 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

-23.03.2017 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 70, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Біленьке Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянин України, українець, освіта неповна середня, тимчасово не працюючий, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

-05.05.2017 року Білгород-Дністровським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 69, ч. І 70 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали суду від 31.10.2017 року згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році»).

у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Ізмаїла Одеської області, громадянка України, українка, з середньою освітою, не працююча, не заміжня, яка зареєстрована адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Ізмаїл Одеської області, громадянка України, українка, з середньо - спеціальною освітою, не працююча, не заміжня, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії до 14 червня 2020 року, відповідно також цією ж ухвалою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком дії до 14 червня 2020 року.

Прокурором подані до суду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, та є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 можуть вчинити інші правопорушення та продовжити злочинну діяльність, про що свідчить те, що обвинувачені раніше неодноразово засуджені за вчинення особливо тяжких та тяжких злочинів, обвинувачуються у вчиненні ряду умисних злочинів.

Також прокурором подані клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 2 місяці, обґрунтовуючи своє клопотання, тим що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі, можуть переховуватись від суду з метою уникнення зазначеного покарання, а також існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від

20.02.2020 року з метою запобігти спробам переховатися від суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною їм залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 та із зобов`язанням їх прибувати за кожною вимогою до суду.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331, ч. 6 ст. 181 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під домашнім арештом, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також їх захисники в судовому засіданні, проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні залишили вирішення заявлених клопотань прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_17 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та просила відмовити у повному обсязі, оскільки ризики заявлені прокурором не доведені.

Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та просила відмовити у повному обсязі, оскільки ризики заявлені прокурором не доведені.

Суд заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Так, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на свободу також враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обирався на досудовому розслідуванні, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 офіційно не працюють та не навчаються.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, що не перевищує шістдесят днів.

Також, з урахуванням викладених обставин та осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також того, що прокурор довів усі обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту із забороню залишати місце проживання з 20:00 години до 08:00 години, строком на два місяці із зобов`язанням їх прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314, 331, 334 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Клопотання прокурора стосовно продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисників відмовити.

Продовжити строк дії запобіжних заходів обраних відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 7 серпня 2020 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, тобто до 7 серпня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожній, із забороною:

обвинуваченій ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_4 з 20:00 до 08:00 години наступної доби;

- обвинуваченій ОСОБА_7 залишати житло за адресою АДРЕСА_4 з 20:00 до 08:00 години наступної доби, а також із зобов`язанням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з`являтися до суду за першою вимогою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу припиняє свою дію відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 7 серпня 2020 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», начальнику Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисникам до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеського апеляційного суду.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1