18.06.20 Провадження 1кп-932/542/20
Справа 932/5073/20
УХВАЛА
Іменем України
18 червня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
за участю:
потерпілого ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000968, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України. Щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які ухвалою суду від 19.05.2020 року продовжені на строк до 17.07.2020 року включно. Справа по суті не розглянута.
Під час обговорення питання щодо доцільності продовження обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, прокурором заявлено клопотання щодо продовження відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк два місяці з тих підстав, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, він не працює, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців і таким чином існують ризики, що він може змінити місце проживання, переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення проти власності із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, він раніше судимий, у період відбуття покарання вчинив зазначений злочин і таким чином існують ризики, що він може переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, а також визначення застави, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні їм запобіжних заходів оскільки на цей час не допитані свідки та потерпілий, що також свідчить про наявність ризику незаконного впливу на свідків обвинувачення.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з тих підстав, що прокурором ризики, перелічені формально і ним не надано доказів в обґрунтування викладених у клопотанні ризиків, не надано доказів впливу на потерпілого та свідків. ОСОБА_9 має постійне місце проживання та вже більше ніж півроку тримається під вартою.
Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з тих підстав, що доказів наявності ризиків, викладених у клопотанні прокурором не надано.
Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з тих підстав, що ризики зазначені прокурором на цей час зменшилися та необґрунтовані прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання та позицію своїх захисників.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід з тих підстав, що прокурором не надано доказів наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, та інших ризиків, зазначених у клопотанні, обвинувачений ОСОБА_10 тривалий час перебуває під вартою і тому ризики зменшилися. І крім того, він має міцні соціальні зв`язки, одружений, працює, має постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання та позицію свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання захисників та вважав можливим змінити обвинуваченим запобіжні заходи таким чином, щоб обвинувачені були вдома.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає доцільним продовжити строк застосування обраних обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та задовольнити клопотання прокурора і вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, з наступних підстав.
У відповідності до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.
Згідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Так, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, він офіційно не працює, як встановлено у суді він займається тренерською діяльністю на громадських засадах, що свідчить про відсутність постійного джерела доходу, має тимчасове місце проживання у м. Першотравенську Дніпропетровської області без реєстрації, офіційно не має утриманців і з врахуванням стадії процесу, коли докази сторін не досліджені, не допитані свідки обвинувачення, реально існують ризики, що він зможе впливати на свідків, буде переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів і вчинив інкримінований йому злочин у період відбування покарання за попереднім вироком суду у період іспитового строку, має тимчасове місце проживання у м. Першотравенську Дніпропетровської області без реєстрації, де мешкає з дружиною, офіційно не має утриманців і з врахуванням стадії процесу, коли докази сторін не досліджені, не допитані свідки обвинувачення, реально існують ризики, що він зможе впливати на свідків, буде переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останнім обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких вони обвинувачуються, їх особистості, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Посилання захисту, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, працюють, мають постійні місця проживання, суд не може розцінювати як підставу задоволення клопотань про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт кожному, так як вищезазначені обставини з урахуванням серйозності обвинувачення та обставин скоєння злочину, та суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим у разі доведеності їх провини, не свідчать про наявність у обвинувачених перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду,а обраний відносно останніх запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Таким чином з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченим на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити.
Також суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченим застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованого їм злочину, вчиненого із погрозою заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 серпня 2020 року включно.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 серпня 2020 року включно.

Суддя Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1