Справа № 947/1230/20
Провадження № 1-кс/947/720/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000116 від 22.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.01.2020 до чергової частини Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від т.в.о. заступника командира роти №1 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про те, що о 13:15 год. 21.01.2020 було зупинено легковий автомобіль «MERCEDES-BENZC63 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Водійське посвідчення НОМЕР_3 ), під час перевірки документів якого було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке згідно ЄДР МВС не відповідає дійсності.

21.01.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170А, вилучено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZC63 AMG», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 в якому вказано легковий автомобіль НОМЕР_4 в якому вказано легковий автомобіль «MERCEDES-BENZC63 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_2 .

У зв`язку з вищевказаним виникла необхідність в накладенні арешту на легковий автомобіль «MERCEDES-BENZC63 AMG», білого кольору, 2017 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 в якому вказано легковий автомобіль «MERCEDES-BENZC63 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_2 для подальшого проведення експертних досліджень з метою встановлення дійсності вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та перевірки номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу на предмет підробки.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Користувач майном в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно положення ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим за погодженням з прокурором клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення, в порушення вимог ст. 171 КПК України, до клопотання не були долучені матеріали, які б обґрунтовували всі доводи, викладені в клопотанні. Крім того, до клопотання долучені документи, які через погану якість копій взагалі неможливо дослідити.
Також, в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки, а також необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000116 від 22.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України відмовити.

Зобов`язати слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 негайно повернути вилучене майно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1