Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/869/20
Провадження №: 1-в/332/67/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

У клопотанні зазначено, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 289 КК України та призначено покарання, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
У період іспитового строку відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження від 20.07.2017 за ч.1 ст. 309 КК України, яке на разі перебуває на розгляді у Ленінському районному суді м. Запоріжжя та з урахуванням якої, ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2018 відмовлено у задоволенні подання Заводського РВ з питань пробації про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.
Крім того, ОСОБА_5 20.02.2020 року був засуджений Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Враховуючи наявність відносно ОСОБА_5 двох вироків, неврахованих між собою, ініціатор подання просив застосувати до ОСОБА_5 покарання за наявності кількох вироків.
В судовому засіданні прокурор та представник ДУ «Центр пробації» вимоги подання підтримали.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, розглянувши клопотання, прийшов до наступних висновків.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
За приписами п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 289 КК України та призначено покарання, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 20.02.2020 року був засуджений Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
У відповідності до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990, у порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення та погіршуються становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації правопорушення, визначення покарання та вирішення цивільного позову. Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.
Зі змісту ст.6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року слідує, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» № 41984/98, рішення від 09.11.2004).
Виходячи із вищенаведеного, доцільним є самостійне виконання обох вироків.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Визначити порядок виконання вироків наступним чином: вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2014 року за ч. 1 ст. 289, ст. 75, 76 КК України та вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 20.02.2020 за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України відносно ОСОБА_5 виконувати самостійно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1