ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000223 від 28.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення,-

встановив:

26 лютого 2020 року приблизно о 18 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив заподіяти шкоду здоров`ю колишній співмешканці ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_5 .

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за вказаною адресою, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів руками по голові, завдавши їй фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна правої скроневої області, синця верхньої повіки правого ока, синця лівої вушної раковини, які відповідно до висновку експерта № 3 від 03.03.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за вказаною адресою, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 не менше десяти ударів руками і ногами по голові, тулубу, ногам та рукам, завдавши їй фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, з переходом на виличну область, садна на верхній повіці лівого ока, садна в крижовій області, синців на передній поверхні лівого плечового суглобу, лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку експерта № 2 від 03.03.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

30 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Як об`єктивно перевірено судом, в даній угоді обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений ним злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн.

В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, просив вказану угоду з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також не заперечували проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що обвинувачений безумовно і повно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявила, що здатна реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілими покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого є потерпілі особи, і з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд, шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження, додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілими, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 на думку суду, беззаперечно існують.

Також, суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , форма та зміст угоди про примирення від 30 березня 2020 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого її сторонами міри покарання.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 березня 2020 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000223.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1