У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.04.2020 року.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
підозрюваний: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 про арешт майна, накладено арешт на 1/5 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000941.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати .
Узагальнені доводи апелянта.
Вважає необґрунтованим рішення слідчого судді про арешт майна.
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/345 /20 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про накладення арешту на майно

Зазначає, що слідчий та прокурор не довели слідчому судді належним чином підстави для обґрунтованого арешту майна.
Обставини, встановлені слідчим суддею.
21.04.2020 року слідчий Третього СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на 1/5 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Представником потерпілого в ході досудового розслідування подано до підозрюваного ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування завданої шкоди кримінальним правопорушенням на загальну суму 215 871,12 грн.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що на наданий час існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши надані судом матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 27.11.2019р. за № 0000941, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
31.03.2020р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він у період з 22.09.2016 р. по 31.08.2019р., діючи умисно та з корисних мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, вчиняючи активні дії для неможливості викриття його злочинної діяльності, шляхом обману працівників ТОВ «Технополіс-1» щодо проходження військової служби в Збройних Силах України, незаконно заволодів грошовими коштами ТОВ «Технополіс-1» у розмірі 215 971, 12 грн.
Представником потерпілого в ході досудового розслідування подано до підозрюваного ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування завданої шкоди кримінальним правопорушенням на загальну суму 215 871,12 грн.
Матеріали провадження свідчать про те, що відповідно до інформації КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 15.04.2020р. № 2020 № К24, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/5 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно задекларовано ОСОБА_5 при подачі щорічних декларацій.
Зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, слідчий суддя наклав арешт на вищезазначене майно з метою його збереження для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.6 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На даній стадії судового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.
Згідно ст. 173 КПК України арешт на майно з метою забезпечення цивільного позову накладається за наявності обґрунтованої підозри, заявленого цивільного позову та встановленого розміру завданої шкоди.
Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на наявність обґрунтованої підозри, потерпілою стороною в рамках кримінального провадження № 0000941 заявлено цивільний позов та надано достатньо даних на обґрунтування його розміру.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на майно. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Отже, доводи підозрюваного ОСОБА_5 щодо не причетності його до вчинення злочину та безпідставного накладення арешту на його майно є необґрунтованими.
З огляду на наведене, апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.04.2020 року, якою накладено арешт на 1/5 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000941 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: