Справа № 539/1599/20
Провадження № 1-кс/539/482/2020
УХВАЛА
09 червня 2020 року м. Лубни
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 02.04.2020 року на вилучений автомобіль марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Автомобіль, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.09.1998 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 за адресою: Одеська область, Котовський район, с. Малий Фонтан і два ключі до вказаного автомобіля, яким фактично користувався ОСОБА_4 , та залишено автомобіль на зберіганні на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лубни вул. Монастирська, 4, Полтавської області.
Заявник вказує на те, що при накладенні арешту на майно слідчим суддею було обрано найбільш обтяжливий спосіб арешту, заборонивши користуватись майном.
Перебування автомобіля під арештом фактично позбавляє ОСОБА_4 , як законного користувача, на законних підставах користуватись своєю власністю, отримувати прибуток. ОСОБА_4 не має наміру відчужувати, знищувати чи приховувати транспортний засіб, тому на думку заявника, підстави для подальшого перебування вилученого майна під арештом на майданчику тимчасового утримання відсутні. Крім цього, заявник зазначає, що перебування транспортного засобу на майданчику під відкритим небом знищує його технічний стан та вид.
В судовому засіданні заявник та володілець майна вимоги клопотання підтримали.
Слідчий щодо заявленого клопотання заперечував.
Ознайомившись з поданим клопотанням та наданими матеріалами, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Все вищевказане майно постановами слідчого було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 02.04.2020 року, за клопотанням слідчого СВ Лубенського ВП ОСОБА_5 . В межах даного кримінального провадження, накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 31.03.2020 року в с.Вільшанка поблизу урочища Морозівська дача Лубенського району, зокрема: автомобіль марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.09.1998 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 за адресою: Одеська область, Котовський район, с. Малий Фонтан і два ключі до вказаного автомобіля; порізану на дрова деревину породи ясен, об`ємом близько 3,24 м3, що знаходиться на кузові автомобіля марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на порізану на дрова деревину породи ясен, близько 1 м3, що належить ДП «Лубенське лісове господарство». Автомобіль марки ГАЗ 66, на кузові якого знаходиться порізана на дрова деревина породи ясен, об`ємом близько 3,24 м3 - залишено на зберіганні на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лубни вул. Монастирська, 4, Полтавської області, а два ключі вказаного автомобіля залишити на зберіганні в камері речових доказів Лубенського ВП, із позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Так, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 і ч.1 ст.170 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Він полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно:
- є доказом злочину;
- підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб або конфіскації у юридичної особи;
- для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Попередня ухвала про накладення арешту на майно мотивована необхідністю збереження речових доказів, проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, зокрема, проведення експертиз.
Разом з тим, в судовому засіданні слідчий повідомив, що протягом двох місяців експертизи, слідчі дії в кримінальному провадженні з цим майном не проводилися. При цьому слідчий не пояснив, які заходи з цим майном будуть вчинені в наступному. Відтак, слідчий не зміг довести необхідності наступного втручання в право власності.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На думку суду, для забезпечення потреб цього кримінального провадження достатнім є збереження арешту майна шляхом заборони розпорядження ним.
Враховуючи положення ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю,суд вважає, що арешт накладений на вилучений транспортний засіб в частині володіння та користування слід скасувати, повернувши транспортний засіб законному володільцю.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, -
Копію ухвали вручити слідчому, особі, яка звернулася з клопотанням.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1