Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 505/1656/20
Номер провадження: 1-кп/511/149/20
25.06.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт №0000442 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 355 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.06.2020 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшов за підсудністю обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000442 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 355 КК України.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 29.06.2020 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,4, ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечували.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 надав клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та обранням йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не збирається приховуватися від суду та не збирається впливати на потерпілого та свідків, він одружений, його дружина знаходиться на 7 місяці вагітності, має постійне місце проживання. У зв`язку з цим захисник ОСОБА_7 просив змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період доби, з 22 години до 06 години наступного дня, надавши необхідні докази на обґрунтування вказаного клопотання.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, отже має міцні соціальні зв`язки, крім того, його дружина ОСОБА_11 знаходиться під диспансерним наглядом в жіночій консультації КНП "Подільська міська лікарня ПМР" з діагнозом вагітність ІІ 26 тижнів, прогресуюча.

Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду прокурором не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: п.п. 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

До клопотання, поданого суду, не надано жодного доказу впливу на свідків обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування та про можливість такого впливу під час розгляду справи судом.

На підставі викладеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого є надмірно суворим та невиправданим і вважає заможливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 . Власницею цього житла є громадянка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно технічного паспорту на житловий будинок, яка власноруч надала заяву щодо згоди на перебуванні під домашнім арештом її зятя ОСОБА_4 у її будинку, та не заперечувала щоб працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мали право з`являтися в її житло.

На підставі ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України передбачає, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з під варти та зобовязується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-177,178,181,193-194,315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Котовська, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого09.04.2010 року апеляційним судом, Одеської області за п. 6, 8, 9, 12 ч. 2 ст. 115; ч.4 ст. 187 КК України, згідно ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; звільнений 03.10.2019 року з державної установи «Сокирянська виправна колонія (67)» по відбуттю строку покарання, у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.2 ст.342 КК України, у виді домашнього арешту в нічний період доби з 22 години до 06 години ранку строком на строк 60 (шістдесят) днів - 23.08.2020 року включно, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 в нічний період доби з 22 години до 06 години ранку, без дозволу прокурора та суду.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками і не здійснювати на них тиск;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з під варти в залі суду.

Згідно частини 4 статті 181 КПК України, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинувачсеному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на Подільський ВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області.

Копію ухвали направити до Подільського ВП ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Котовської місцевої прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1