Справа № 645/2310/20
Провадження № 1-кс/645/563/20
УХВАЛА
Іменем України

30 квітня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника власника вилученого майна ТОВ «Сіті-Буд» та ТОВ «ЗЗК «Еталон» адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000829 від 24.04.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене згідно протоколу огляду місця події від 22.04.2020 року складеного слідчим слідчого відділу Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , а саме: на автомобіль марки MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , із причепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належать ТОВ ТБК СІТІ-БУД (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 ), з вмістом кузова, а саме лісоматеріалами (дровами), точний об`єм, відповідно до ТТН № 1 від 22.04.2020 12 м3.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.04.2020 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, на проїжджій частині, за адресою: м. Харків, проспект Московський, 271/4, співробітниками УПП зупинено автомобіль марки MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , із причепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перевозив відповідно до товарно-транспортної накладної № 1 від 22.04.2020 року лісоматеріали об`ємом 12 м3 без відповідних дозвільних документів на їх перевезення. Вантажовідправник ЗЗБК Еталон, вантажоодержувач ЗЗБК Еталон.

22.04.2020 року під час проведення огляду місця події оглянуто та вилучено автомобіль автомобіль MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_6 , з лісоматеріалами, що знаходились у причепі Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Будь-яких інших документів, окрім ТТН-ліс, щодо купівлі-продажу даної деревини власником не надано.

Відповідно до інформації, що викладена в ТТН № 1 від 22.04.2020 загальна кількість вилученої деревини становить 12 м3. ТТН написана власноруч, не має відповідних реквізитів та повних даних щодо перевезених лісоматеріалів. Крім того, відповідно до Сервісу державного агентства лісових ресурсів України відомості про перевезення вищевказаної продукції відсутні.

За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000829 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Сторона обвинувачення вважає, що вилучені під час огляду речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню, фактично являються знаряддям вчиненого злочину, мають сліди вчиненого правопорушення і відіграє важливу роль в кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, з метою збереження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виникла необхідність в його арешті.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, зазначених у клопотанні.

Представник ТОВ ТБК Сіті-Буд та ТОВ ЗЗБК Еталон адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав його незаконним та необґрунтованим, подав письмове заперечення із обґрунтуванням незаконності та необґрунтованості клопотання, а також, в обґрунтування законності придбання дров надав завірені копії видаткової накладної № 18/03-1 від 18 березня 2020 року, товарно-транспортної накладної № Р 18/03-1 від 18 березня 2020 року, видаткової накладної № 8/04-1 від 08 квітня 2020 року, товарно-траснпортної накладної № Р 8/04-1 від 08 квітня 2020 року.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього сторонами кримінального провадження докази, встановив наступне.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши у сукупності доводи клопотання, заперечення представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт та надані сторонами докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно договору поставки № 0203-20П/01 від 02.03.2020 року, ПОГ АЗОН зобов`язався передати у власність ТОВ ЗЗБК Еталон товар. Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що предметом поставки (товаром) є тверде паливо (дрова, брикети та інш.).

Згідно пункту 7.1 вищевказаного договору поставки, місцем поставки є: 1) місто Харків, вул. Індустріальна, 19а; 2) місто Харків, проспект Льва Ландау, 171.

Видатковою накладною № 18/03-1 від 18 березня 2020 року, товарно-транспортною накладною № Р 18/03-1 від 18 березня 2020 року, видатковою накладною № 8/04-1 від 08 квітня 2020 року та товарно-траснпортною накладною № Р 8/04-1 від 08 квітня 2020 року підтверджується факт поставки ПОГ АЗОН на користь ТОВ ЗЗБК Еталон дров (дуб) на загальну кількість 84 м3.

Матеріали справи містять замовлення на перевезення вантажу від 21.04.2020 року та договір № 02-09-19/2-П від 02.09.2019 року, відповідно до якого ТОВ ТБК Сіті-Буд зобов`язується доставити ввірений йому ТОВ ЗЗБК Еталон вантаж до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, які підтверджують договірні відносини між вказаними юридичними особами щодо перевезення дров дубових в кількості 12м3 за маршрутом: вул. Індустріальна, 19а на проспект Льва Ландау, 171.

Вищевказані докази дають підстави дійти висновку про те, що ТОВ ЗЗБК Еталон є власником дров, які набуті у законний спосіб на підставі договору з ПОГ АЗОН.

Докази, які б спростовували обставини придбання дров ТОВ ЗЗБК Еталон, або підтверджували факт того, що вони отримані внаслідок незаконної порубки дерев матеріали справи не містять.

Протокол огляду місця від 22.04.2020 року та фототаблиця до нього містять відомості про огляд вмісту причепу Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , вказаний причеп є власністю ТОВ ТБК Сіті-Буд, у зв`язку із чим, в силу приписів ст. 233 КПК України, є іншим володінням юридичної особи ТОВ ТБК Сіті-Буд, у зв`язку із чим, при проведенні огляду вмісту причепу слідчий повинен керуватися приписами статті 233 КПК України та здійснювати його на підставі ухвали слідчого судді або за наявності добровільної згоди особи, яка ним володіє.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на огляд транспортного засобу, а також докази надання добровільної згоди володільця причепу на його огляд, матеріали справи не містять.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що проникнення до причепу Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 відбулося з порушенням вимог кримінального-процесуального законодавства.

Таким чином, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час огляду місця події майно, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з наданих матеріалів провадження не вбачає.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається прокурор, оскільки матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження вказаних у ньому обставин, а за наявних матеріалів доводи прокурора ґрунтуються на припущеннях.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведені обставини передбачені частиною 3 статті 132 КПК України, у зв`язку із чим клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000829 від 23.04.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а саме: на автомобіль марки MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , із причепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належать ТОВ ТБК СІТІ-БУД (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_5 ), з вмістом кузова, а саме лісоматеріалами (дровами), точний об`єм, відповідно до ТТН № 1 від 22.04.2020 12 м3, які вилучено 22.04.2020 року під час огляду місця події залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 30.04.2020 о 12.20 год.

Слідчий суддя -