Справа № 163/900/20
Провадження № 1-кп/163/60/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000083 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рівне Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, розлученого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у 2010 році в лісовому масиві неподалік села Старовойтове Любомльського району Волинської області знайшов корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, засіб підриву уніфікований запал дистанційної дії типу УЗГРМ, вибухову речовину придатну до вибуху, якою споряджений корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, пістолет "ZORAKI MOD/914", заводський номер НОМЕР_1 , шість патронів 12 калібру, чим незаконно придбав, і першочергово переніс до місця неподалік свого проживання по АДРЕСА_1 , а пістолет з патронами до кімнати свого будинку за цією ж адресою, де їх незаконно зберігав до 20.02.2020 року. В подальшому біля 21:45 години 19.02.2020 року, перебуваючи в стані сп`яніння, переніс бойові припаси і вибуховий пристрій в автомобіль "УАЗ", номерний знак НОМЕР_2 , яким перевіз їх до місця неподалік будинку АДРЕСА_1 .

Такими діями ОСОБА_4 вчинив носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в межах оголошеної підозри.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відшкодовані.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 20.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0000083, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : штик-ніж (багнет), залишки гранат Ф-1, РГД-5, які зберігаються в спеціальному сейфі СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, знищити.

два пістолети, протирку каналу ствола, 52 патрони, 9 гільз, які зберігаються в ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області, конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України і передати уповноваженому підрозділу дозвільної системи ГУНП у Волинській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1