Справа № 581/27/20
Провадження № 1-кп/581/10/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000002 відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та мешкання: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого трактористом в ТОВ «Завод Кобзаренка», на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

23 лютого 2019 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні дитячого відділення Липоводолинської центральної районної лікарні за адресою: сел. Липова Долина, вул. Лікарняна, 1, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у тому, що ОСОБА_5 словесно ображав потерпілу нецензурними словами. За даним фактом 21 березня 2019 року постановою Липоводолинського районного суду ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

1 червня 2019 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи. За даним фактом ОСОБА_5 21 червня 2019 постановою Липоводолинського районного суду притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, 9 серпня 2019 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За цим фактом ОСОБА_5 22 серпня 2019 року постановою Липоводолинського районного суду притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Не зупинившись на вчиненому, 30 грудня 2019 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив відносно співмешканки ОСОБА_4 умисні дії психологічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки, погроз фізичної розправи, та застосував дії фізичного характеру, а саме завдав чотири удари долонею по сідницях потерпілої, від яких вона відчула сильний фізичний біль.

У результаті конфліктних ситуацій з ОСОБА_5 у ОСОБА_4 з`явилось безсоння, почуття страху, емоційна невпевненість, зростання особистісної тривожності, головний біль та побоювання за власне життя (за свою безпеку), які тривали протягом декількох днів після сварок.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 систематичні психологічні страждання.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Під час досудового розслідування 9 січня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

10 січня 2020 року обвинувальний акт із зазначеною угодою про примирення надійшли до суду.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився та попросив вибачення у потерпілої, остання вибачила його. Також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), обставини, що обтяжує покарання (вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння) у вигляді арешту строком один місяць. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтримали угоду про примирення, просили її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що угода про примирення підлягає затвердженню.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 126-1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також роз`яснено ОСОБА_5 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, раніше не судимий, на даний час працює.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 9 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1