Справа № 134/2048/19
Провадження №11-кп/801/300/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019 в кримінальному провадженні про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.04.2016.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує на незаконність судового рішення, просить задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вважає, що довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З наявних матеріалів слідує, що ОСОБА_7 засуджений 25.04.2016 Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.01.2016 по день набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2019 невідбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі. Зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме 1 місяць 28 днів.
ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. В місцях позбавлення волі перебуває з 22.01.2016. До 08.08.2016 перебував в УВП № 33 м. Чернівці, де заохочень та стягнень не мав. З 08.08.2016 по 12.05.2019 відбував покарання в ДУ «Вінницька ВК (№86)», мав 8 заохочень та 1 раз допустив грубе порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
З 12.05.2019 відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Соціально-корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає. Уникає виконання робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, намагається підтримувати належний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням, але не завжди здійснює за ними належний догляд. Законні вимоги персоналу виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. Готовності до самоскерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє.
Також судом враховано те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним. До кінця строку відбуття покарання (11.06.2021) ОСОБА_7 залишається досить тривалий проміжок часу, перебування засудженого у виправному центрі є не тривалим, та на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, засуджений має третю судимість, звільнявся умовно-достроково, щодо нього застосовувався іспитовий строк, але він не зробив належних та правильних висновків для себе та знову скоїв тяжкий злочин.
Виходячи з наявних в особовій справі характеристик, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 537-539 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді