Справа № 202/7430/18
Провадження № 1-кс/202/1571/2020
УХВАЛА
Іменем України
16 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 11.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001016 від 22.11.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 19.01.2019 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 21.11.2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 18:30 год., на проїзній частині вул. Солідарності в смт. Обухівка Дніпропетровської області здійснила наїзд на ОСОБА_8 , 1952 року народження. Після здійснення наїзду автомобілем на ОСОБА_8 гр. ОСОБА_7 спричинила їй тяжкі тілесні ушкодження та покинула місце пригоди. В наслідок травм, пов`язаних з даною ДТП, ОСОБА_8 померла того ж дня в кареті швидкої допомоги.

Відповідно до довідки про причину смерті від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла через травми внаслідок ДТП. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2538/882-Е у померлої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла з саднами, ранами та синцями, переломами кісток, крововиливами під м`які мозкові оболонки, струсом та розривом внутрішніх органів, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті.

Правоохоронними органами були внесені відомості до ЄРДР за № 0001016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В кримінальному провадженні потерпілою було визнано ОСОБА_4 , яка є донькою померлої ОСОБА_8

11.02.2020 року до заявника, як представника потерпілої, надійшла постанова про закриття кримінального провадження від 11.12.2019 року № 0001016 у зв`язку із тим, що слідчим не здобуто доказів, які б свідчили про порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту водієм ОСОБА_7 , що знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та нібито через що, відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

З даною постановою він, заявник, категорично не згоден, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного кримінально-процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

По-перше, в матеріалах кримінального провадження існує чимало доказів, які суперечать один одному у зв`язку з тим фактом, що водій ОСОБА_7 , одразу після скоєння наїзду на ОСОБА_9 , доки вона лежала скривавлена на дорозі, вона не пішла до найближчого будинку за допомогою, а поїхала з місця приходи нібито через те, що її телефон був розряджений. Але в матеріалах провадження відсутні докази того, що в останньої був розряджений телефон або ж те, що, поїхавши з місця пригоди, ОСОБА_7 шукала допомоги. Крім того, він вважає, що ОСОБА_7 ввела слідчого в оману, оскільки вона викликала по телефону свого чоловіка. Крім того, жодного виклику швидкої від водія ОСОБА_7 не було в день ДТП.

По-друге, все досудове розслідування побудоване лише на словах самого учасника ДТП, саме ОСОБА_7 , зокрема остання стверджує, що їхала на швидкості 40 км/год.

Слідчим не було встановлено чи відповідає характер та ступінь тілесних ушкоджень словам свідка ОСОБА_7 , оскільки при такій швидкості не могли завдатися тяжкі тілесні ушкодження, через які померла ОСОБА_9 , тому є підстави вважати, що швидкість руху була вище, аніж це стверджує ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий не призначив комплексну експертизу для встановлення даного факту та спростування або підтвердження слів ОСОБА_7 .

По-третє, слідчий посилається на висновок транспортно-трасологічної експертизи № 5/10.4/1026, але слідчий не звернув уваги, що експерт зазначає, що мало місце продольне, попутне, паралельне, блокуюче зіткнення велосипеда «Україна» та автомобіля ОСОБА_7 , при якому повздовжні вісі транспортних засобів розташовувалися під кутом рівним 0+10 градусів відносно повздовжньої вісі автомобіля ОСОБА_7 .

Таким чином, наїзд був попутним і під рівним кутом, що спростовує слова свідка ОСОБА_7 , яка вказувала, що ОСОБА_9 різко змінила рух велосипедом ліворуч і через що вона не могла уникнути ДТП. Слідчий не дослідив дані докази і навіть не ставив експерту питання чи відповідають фактичним обставинам, які досліджував експерт, свідчення ОСОБА_7 про сам наїзд.

Висновок транспортно-трасологічної експертизи спростовує і висновок судової авто-технічної експертизи, зокрема зіткнення було пряме і під рівним кутом, а авто-технічний експерт послався на слова ОСОБА_7 , що нібито померла ОСОБА_9 здійснила маневр ліворуч. Судова автотехнічна експертиза від 22.04.2019 року повністю сформована зі слів ОСОБА_7 і протоколу слідчого експерименту, який також сформований за словами ОСОБА_7 і суперечить встановленим фактам транспортно-трасологічної експертизи. І слідчий, розуміючи, що є дані відмінності висновку трасологічної експертизи та свідченнями свідка ОСОБА_7 не провів комплексну експертизу.

По-четверте, слідчий експеримент від 01.03.2019 року проводився в період з 19:10 год. по 19:45 год., хоча відповідно до довідки Центральної оперативної диспетчерської за номером «103» від 30.11.2018 року виклик на ДТП був здійснений 21.11.2018 року о 18:34 год., тобто ДТП сталося набагато раніше, аніж проводився слідчий експеримент, через що було не правильно встановлено видимість і експерт неправильно надав висновок транспортно-трасологічної експертизи.

Окрім того, досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, а саме ОСОБА_7 та тих свідків, що викликали швидку медичну допомогу та виявили ОСОБА_9 . Дані слідчі дії також могли б допомогти встановити істину у справі.

Заявник вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії та не призначені усі необхідні експертні дослідження, внаслідок чого висновок про неможливість встановлення винуватого в ДТП, що мала місце 21.11.2018 року, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

Фактично водій ОСОБА_7 здійснила порушення правил дорожнього руху, в наслідок яких завдала тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , через які остання померла.
У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 11.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001016 від 22.11.2018 року.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в котрій просив скаргу розглянути без його участі у зв`язку з робочою завантаженістю, а вирішення питання щодо скасування постанови відніс на розсуд суду.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001016 від 22.11.2018 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001016 від 22.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 11.12.2019 року було закрито кримінальне провадження № 0001016 від 22.11.2018 року у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова слідчого обґрунтована тим, що за результатами проведення досудового розслідування не здобуто доказів, які б свідчили про порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту водієм ОСОБА_7 , що знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, а тому відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Пунктом 4 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленими матеріалами справи.

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішенні повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини кримінального правопорушення, відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами скарги та кримінального провадження, по вказаному кримінальному провадженню слідчим належним чином не вмотивовано рішення про закриття кримінального провадження, будь-яких слідчих дій, спрямованих на з`ясування обставин, на котрих зауважував заявник, здійснено не було, зокрема, слідчим не призначив комплексну експертизу для спростування або підтвердження свідчень ОСОБА_7 ; слідчий не ставив експерту питання, чи відповідають фактичним обставинам свідчення ОСОБА_7 про сам наїзд; слідчим не були усунуті розбіжності між транспортно-трасологічною експертизою і судовою авто-технічною експертизою шляхом призначення комплексних експертиз; також слідчим не проводились одночасні допити ОСОБА_7 та тих свідків, що викликали швидку медичну допомогу та виявили ОСОБА_9 . В оскаржуваній постанові не викладені мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування, не надані відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим проводилося не в повному обсязі, проведені не всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, що є підставою закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про злочин. Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання слідчим вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості оскаржуваної постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, слідчий зобов`язаний невідкладно розпочати досудове розслідування в порядку та строки, визначені кримінально-процесуальним законодавством України.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 11.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001016 від 22.11.2018 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1