Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/437/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2019 за № 0007502, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28.07.2004 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 26.06.2007 Червоноградським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 186; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;

- 27.09.2013 Галицьким районним судом міста Львова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к.,

- 21.01.2015 Червоноградським районним судом Львівської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць;

- 26.05.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 24.10.2017 звільнений з місць позбавлення волі відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

інший учасник кримінального провадження:

потерпілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 21.10.2019 приблизно о 13 год. 52 хв. прибув до Київської міської клінічної лікарні № 5, що розташована по вул. Відпочинку, 11 у м. Києві. Знаходячись у приміщенні даної лікарні, він звернув увагу на залишений без нагляду велосипед «Azimut Pride», який належав ОСОБА_5 . Одночасно з цим, ОСОБА_3 виявив, що даний велосипед не був обладнаний будь-якими засобами, що обмежували його рух.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу у грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 цього ж дня, приблизно о 14 год. 07 хв., продовжуючи знаходитись у Київській міській клінічній лікарні № 5, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв належний ОСОБА_5 велосипед «Azimut Pride» та вивів його з приміщення лікарні, після чого з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 21.10.2019 приблизно о 13 год. 52 хв. прибув до Київської міської клінічної лікарні № 5, яка розташована по вул. Відпочинку, 11 у м. Києві. На першому поверсі він побачив велосипед «Azimut Pride», який не був пристебнутий замком. Після цього він піднявся на 6 поверх до лікаря і коли спускався знову звернув увагу на даний велосипед і вирішив його викрасти. Відтак, він забрав велосипед та поїхав на ньому до свого знайомого, де і залишив. Цього ж дня він був затриманий працівниками поліції. Велосипед працівниками поліції був повернутий потерпілому. Також обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному каявся та просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 21.10.2019 приблизно о 14 год. 07 хв. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, зі слів проживає у цивільному шлюбі та має малолітню дитину, пільгами не користується, офіційно не працевлаштований, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді арешту.
Оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень) та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Речові докази:

- велосипед «Azimut Pride», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у належного володільця.

- СD-R диск, який прилучений до матеріалів кримінального провадження № 0007502, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1