справа №619/634/20
провадження №1-кс/619/637/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.04.2020 по кримінальному провадженню №80001462 від 24.10.2019 про відмову у визнанні потерпілим.

В С Т А Н О В И В:
26 червня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.04.2020 по кримінальному провадженню №80001462 від 24.10.2019 про відмову у визнанні потерпілим.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.04.2020 (під керівництвом прокурора ОСОБА_5 ) по кримінальному провадженню №80001462 від 24.10.2019, залучити його до цього кримінального провадження у якості потерпілого та надати пам`ятку про ознайомлення з правами потерпілого.

Заявник посилається на те, що 16.06.2020 після звернення до міністра МВС та Генпрокурора України заявник рекомендованим листом отримав відповідь від слідчого, в якій було надано копію постанови від 27.04.2020 про відмову у визнанні його потерпілим по справі.

19.06.2020 заявник звернувся до прокурора ОСОБА_6 (Прокуратури Харківської області, СУ Харківської області та ТУ ДБР м. Полтава) з заявою про скасування цієї постанови, але на час звернення до судуз даною скаргою він не отримав відповіді.

Вперше до слідчого з цим питанням заявник звернувся із заявою від 16.12.2019.

В постанові слідчого зазначено декілька кримінальних проваджень, незрозуміло чи законно об`єднувати однією постановою рішення, які стосуються різних проваджень.

Далі слідчий в постанові декілька разів приводить перелік досудових розслідувань, які мабуть він розглядає у питанні відмови заявнику у залученні у якості потерпілого.

Потім слідчий зазначає, що 22.04.2020 заявник звертався з питанням залучення у якості потерпілого. Заявник цитує постанову слідчого: «Якщо слідчий, прокурор встановить, що особі, яка подала заяву, кримінальним правопорушенням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, то він своєю постановою відмовляє у визнанні такої особи потерпілим».

Далі слідчий зазначає, що на теперішній час (27.04.2020) не встановлено, чи дійсно посадовими особами КДЗ «Дзвіночок»…заподіяно шкоди ОСОБА_3 . Слід зазначити, що через клопотання від 16.12.2019 заявником було надано дев`ять додатків доказів по справі. Незрозуміло чи долучив слідчий ці додатки до справи? Ознайомлювався з цими додатками? Чи врахував слідчий при винесенні постанови ці докази? Відповіді від слідчого заявник досі не отримав.

Далі слідчий взагалі виключно «об`єктивно та законно» стверджує, що вказане питання можливо буде вирішити тільки після проведення необхідного обсягу слідчий дій. Слід нагадати слідчому, що з початку досудового слідства минуло вісім місяців, але за цей час слідчий навіть не ознайомився з первісною заявою. Які слідчий планує провести слідчі дії, якщо він проводить слідство за статтею, яка не вказана у заяві від 30.09.2019?

Слідчим не встановлено, що ОСОБА_3 було заподіяно шкоду. Але слідчий повинен встановити, що особі, яка подала заяву, кримінальним правопорушенням не завдано шкоди. Тільки тоді він своєю постановою відмовляє…!!! В постанові не зазначено жодної слідчої дії завдяки, якій він прийшов до такого рішення.

ОСОБА_3 не погоджується з таким висновком слідчого. Через незаконні дії посадових осіб КДЗ «Дзвіночок» його синові заборонено виходити з дитячого садка до батька та спілкуватися з ним. Це порушення основоположних свобод громадян, які закріплені у Конституції України. КДЗ «Дзвіночок» це не тюрма, де у законний спосіб обмежують свободу громадянина. Отже посадові особи КДЗ «Дзвіночок» самовільно обмежили права і свободи його сина та заявника на протязі тривалого часу на що законних прав або рішення, вироку суду не мали. Таким чином його синові завдано непоправної моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. Заподіяна моральна шкода полягає у неотриманні дитиною батьківського піклування в час його знаходження у дитячому закладі та під час його закінчення, дитина дуже переймається, що з КДЗ «Дзвіночок» його не забирає батько, не приходить до нього в дитячий заклад, не опікується його успіхами та навичками. Не вирішує спільно питання його виховання та утримання в КДЗ «Дзвіночок». Це дуже засмучує дитину та не варто ніяких грошей. Таким чином, посадовими особами КДЗ «Дзвіночок» нанесена глибока моральна психологічна травма дитині. Але слідчий цього не знає, бо ніяких слідчих дій не проводить. Більш того внаслідок таких незаконних дій посадових осіб КДЗ «Дзвіночок» заявнику завдано моральної шкоди у розмірі 500 000 грн., яка полягає у стражданнях, тривозі, постійними головними болями, та біллю у всьому тілі, постійними пробудженнями серед ночі, порушенням сну, через який заявник втратив спокій та рівновагу, передчуттям несправедливості та незаконності дій чиновників, втраті повсякденного порядку, контролю, відчуття відчаю, що в свою чергу пов`язано з неможливістю бачити свою дитину, втраті зосередженості на роботі, що зумовило порушення заявника повсякденного життя, необхідність звертатися до слідчих для розгляду таких питань, повна байдужість та бездіяльність з боку відповідальних осіб що триває з серпня 2017 року по теперішній час.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав електронною поштою заяву про розгляд скарги за його відсутності та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.
Слідчий Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не прибула. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів скарги, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
16.06.2020 заявник ОСОБА_3 отримав копію постанови від 27.04.2020 про відмову у визнанні його потерпілим по справі.

19.06.2020 заявник звернувся до прокурора ОСОБА_6 (Прокуратури Харківської області, СУ Харківської області та ТУ ДБР м. Полтава) з заявою про скасування цієї постанови, але на час звернення до суду він не отримав відповіді.

Незважаючи на численні судові ухвали про протиправність, бездіяльність слідчого, слідчий ОСОБА_4 винесла чергову постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Заявник вважає, що рішення про відмову в залученні його як потерпілого у кримінальному провадженні у вигляді постанови є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України та завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Завдання кримінального провадження передбачено ст. 2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 55 ч. 1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Ч. 5 ст. 55 КПК України регламентує, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З постанови слідчого, яка оскаржується, не слідує, що слідчим проводились слідчі дії, по результатам яких встановлена відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим.
Слідчий ОСОБА_4 посилається на передчасність визнання потерпілим ОСОБА_3 , так як на теперішній час не встановлено, чи дійсно працівниками Дергачівської РДА, посадовими особами КДЗ «Дзвіночок» та посадовими особами Управління освіти, культури та тризму Дергачівської РДА заподіяно шкоди ОСОБА_3 . Вирішити вказане питання можливо буде тільки після проведення необхідного обсягу слідчих дій в рамках даних кримінальних проваджень, тобто на теперішній час не встановлено, що ОСОБА_3 було заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і в своїй заяві він це не довів.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про скасування рішення слідчого на підставі вищевикладеного з метою правильного та обґрунтованого рішення з даного питання.
Щодо покладення зобов`язання на слідчого суддю винести постанову про визнання заявника потерпілим, то дана вимога не ґрунтується на законі, оскільки вирішення даного питання відноситься до дискреційних повноважень слідчого.
Відповідно до узагальнення ВССУ від 12.01.2017 №9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», зазначається, що покладення слідчим суддею на слідчого зобов`язання визнати заявника потерпілимне враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.

Щодо покладення інших зобов`язань на слідчого, то задоволення таких вимог також не ґрунтується на законі, оскільки слідчим суддею не приймається рішення про покладення зобов`язання на слідчого визнати заявника потерпілим.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в
Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 27.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001462 від 24.10.2019.
Зобов`язати слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 вчинити передбачені нормами ст. 55 КПК України дії по вирішенню питання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001462 від 24.10.2019.
В іншій частині у задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1