пр.№ 1-кс/464/2780/19
У Х В А Л А

05 грудня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 26.10.2018 винесену старшим слідчим СВ Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002163 від 07.09.2013; зобов`язати слідчого провести слідчі дії, вказані ухвалами Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2016 та 02.03.2017. Скаргу обґрунтовує тим, що 26.10.2018 старшим слідчим СВ Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002163 від 07.09.2013. Однак вказану постанову слідчий прийняв без усунення недоліків, зазначених в ухвалах слідчих судді від 21.07.2016, 02.03.2017, 13.02.2018, 09.08.2018. Вказівки зазначені в ухвалах слідчих суддів слідчим були проігноровані, жодних слідчих дій ним не проводилось. Слідчий маніпулює висновком експерта, в якому чітко зазначено, що в неї були множинні синці, садна та рана на обличчі, синці на обох руках, вказані ушкодження заподіяні тупими предметами з обмеженими поверхнями, садна тупим предметом з виступаючими гранями. Дані тілесні ушкодження, які вона отримала не могли бути заподіяні при одноразовому самовільному падінні з висоти власного росту, так як знаходяться в різних анатомічних площинах. Вважає, що висновок експертизи, її з чоловіком покази беззаперечно доводять той факт, що їй були нанесені тілесні ушкодження, і зроблено було це саме ОСОБА_5 . Доказів зібраних по справі достатньо для оголошення підозри. Однак слідство не має на меті справедливо та належно розслідувати кримінальне провадження та робить все, щоб особа яка винна у завданні їй тілесних ушкоджень уникла відповідальності. Оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст.110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить належних та достатніх відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Розслідування кримінального провадження здійснювалось неналежним чином, а підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримала з мотивів викладених у ній. Зазначила, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі, без з`ясування всіх обставин. Просила скаргу задоволити в повному обсязі.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги. Матеріалів кримінального провадження слідчому судді не надали.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0002163, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.125 КК України.

Однак, постановою слідчого СВ Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 26.10.2018 кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, внесене до ЄРДР за №0002163, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження, що є в даному випадку. Тому вимога, заявлена скаржником, про скасування постанови про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах процесуального Закону.

Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду встановлено, що кримінальне провадження неодноразово закривалось постановами слідчого за відсутності складу кримінального правопорушення: 25.09.13., 23.05.15., 27.05.16., 12.12.16., 22.06.17, 30.03.18 та за скаргами ОСОБА_3 постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовувались ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.11.13., 17.06.15., 21.07.16, 02.03.17, 13.02.18, 09.08.18.

Так, в оскаржуваній постанові слідчий зазначає, які слідчі дії були проведені по кримінальному провадженню, зокрема це допитано потерпілу ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_6 , допитано в якості свідків ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_5 , проведено одночасний допит ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , проведено судово медичні експертизи. Крім того в постанові слідчий зазначає, що ним неодноразово викликались ОСОБА_7 та ОСОБА_5 для проведення слідчих дій по даному кримінальному провадженні. Однак останні в зазначений термін не прибули. Допитаний як свідок ОСОБА_8 , повідомив, що ОСОБА_5 є його сином, і що останній у січні 2016 року поїхав до Канади на навчання, де залишився на роботі, а потім до нього виїхала і його дружина ОСОБА_7 із дітьми, і по даний час вони до України не повертались. Встановити інших свідків та очевидців даної події не надалось можливим. Як на підсумок, у оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що проведеними слідчими діями інших доказів в кримінальному провадженні здобути не виявилось можливим, а тому закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке здійснюється за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо неї повністю закінчується, подальший рух провадження виключається, поки постанова про закриття провадження не скасована у встановленому законом порядку. Обґрунтоване закриття кримінального провадження це необхідний і законний результат досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПКУ кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках передбачених КПКУ, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Закриття кримінального провадження можливе лише за наявності хоча б однієї з підстав, вичерпний перелік яких міститься в законі.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Пунктом 2 частини 1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.

Відповідно до ст.91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При доказуванні насамперед повинні бути встановлені обставини, які відносяться до події злочину. Тобто, злочин повинен розглядатися як окреме явище, що відбулося та має передбачені кримінальним законом ознаки. При доказуванні обставин, які утворюють подію конкретного злочину, належить встановлювати передбачені нормою кримінального закону наслідки діяння для матеріальних складів та наявність між ними причинного зв`язку. Подія злочину розуміється як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певному часі, місці та певним способом.

Встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення для закінчення провадження застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що слідчим в оскаржуваній постанові не зазначено, внаслідок чого відсутній в діянні склад кримінального правопорушення, а саме: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення, що свідчить про формальний підхід слідчого до проведення досудового розслідування та винесення оскаржуваної постанови.

Тому подана скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставною і обґрунтованою, а відтак підлягає в цій частині задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови слідчого від 26.10.18.

Крім того, згідно із ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості зобов`язати слідчого до вчинення дій, про які просить заявник.

Частиною 1 ст.37 та частиною 5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника тощо на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Таким чином слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого вчинити такі дії, оскільки по кримінальному провадженню слідчий або прокурор вправі самостійно приймати рішення про проведення або не проведення тих чи інших слідчих дій.

А тому, в частині вимог скарги про зобов`язання слідчого провести слідчі дії, вказані ухвалами Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2016 та 02.03.2017 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 26 жовтня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002163 від 07.09.2013 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0002163 від 07.09.2013 року направити керівнику Львівської місцевої прокуратури №1 для організації досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1