гСправа № 358/1797/17 Провадження № 1-кп/358/7/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження №1-кп/358/7/20 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав, Київської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, не працюючого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25 жовтня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.09.2014 по 31.03.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у зв`язку з чим покарання відбуто повністю; 10 серпня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, а саме: 25 жовтня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.09.2014 по 31.03.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у зв`язку з чим покарання відбуто повністю; 10.08.2017 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на один рік та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном на один рік, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочини проти власності при наступних обставинах.

10 грудня 2017 року близько 15.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою позики грошей у раніше знайомої ОСОБА_5 , прибув на територію її подвір`я, за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи біля дверей будинку на подвір`ї ОСОБА_5 , за вказаною адресою, ОСОБА_4 постукав у двері вказаного будинку та, повідомивши її, що прибув до неї з метою позики грошових коштів від імені особи, якій ОСОБА_5 довіряє, а саме ОСОБА_6 , зайшов до її помешкання.

Перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_4 помітив, що ОСОБА_5 не здатна його ідентифікувати візуально та по голосу в зв`язку із похилим віком та відсутністю у неї зору і з метою позики 200 гривень, прослідував з нею в залу кімнату, де отримав з її рук грошові кошти на суму 74 гривні, які вона дістала з власного гаманця, та повідомив її про те, що вказаних коштів недостатньо.

В зв`язку із цим ОСОБА_5 , не маючи змоги самостійно порахувати грошові кошти, враховуючи ваду зору, дістала з серванту керамічний чайничок з вмістом у ньому своїх грошових заощаджень на загальну суму 1000 гривень, які послідовно по черзі передала ОСОБА_4 в руки, запропонувавши йому при цьому самостійно відібрати грошові купюри на суму 200 гривень.

В свою чергу ОСОБА_4 , тримаючи в руках вказані грошові купюри на загальну суму 1000 гривень, відібрав собі 200 гривень, які мав намір позичити та, маючи змогу контролювати свої подальші дії, спрямовані на покращення свого матеріального становища за рахунок чужого майна, скориставшись фізичними вадами та похилим віком ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, вирішив таємно викрасти залишок коштів у сумі 800 гривень, які тримав у руках.

З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів на суму 800 гривень, що належать ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись неспроможністю останньої до візуального контролю навколишньої дійсності, поклав їх до своєї кишені та з метою приховання протиправності своїх дій і завчасного викриття своєї злочинної діяльності віддав потерпілій у руки грошові купюри на загальну суму 74 гривні, які до цього від неї ж і отримав, видавши їх при цьому, за грошові купюри на суму 800 гривень.

Після цього ОСОБА_4 , маючи вільну можливість подальшого розпорядження грошовими коштами у сумі 800 гривень, що належать ОСОБА_5 , які таємно викрав у неї, безперешкодно залишив місце вчинення злочину та вказаними грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 800 гривень.

Крім того, 12 грудня 2017 року близько 13.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні у палаті № 402 хірургічного відділення Богуславської центральної районної лікарні, що розташована за адресою: вул. Франка, 27 м. Богуслав Київської області, помітив як ОСОБА_7 залишила своєму батькові ОСОБА_8 , який також знаходився на стаціонарному лікуванні у цій же палаті, гроші у сумі 500 гривень купюрами по 100, 10 та 5 гривень, поклавши їх з гаманцем до тумбочки, яка знаходилася у вказаній палаті.

В цей час у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на таємне викрадення грошей ОСОБА_7 з метою їх обернення на власну користь.

Цього ж дня близько 23.00 години ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби, відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності та тим, що ОСОБА_8 в цей час спить, підійшов до тумбочки, та, діставши звідти гаманець, таємно викрав з нього гроші у сумі 500 гривень, поклавши їх до кишені своїх штанів.

В подальшому ОСОБА_4 викраденими ним грошима розпорядився на власний розсуд, витративши їх на власні потреби.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що 10 грудня 2017 року близько 15.00 години він після вживання спиртних напоїв з метою позики грошей у раніше знайомої ОСОБА_5 , прибув на територію її подвір`я, по АДРЕСА_2 . Потім він постукав у двері вказаного будинку та сказав ОСОБА_5 , що хоче позичити в неї гроші, при цьому послався на особу якій вона довіряє, а саме на ОСОБА_6 . З дозволу він зайшов до помешкання ОСОБА_5 . Перебуваючи в середині будинку він помітив, що ОСОБА_5 його не бачить в зв`язку із вадою зору. Потім він попросив позичити 200 гривень, але ОСОБА_9 дала йому грошові кошти на суму 74 гривні, які вона дістала з власного гаманця. Він повідомив, що вказаних коштів недостатньо. Після цього ОСОБА_5 дістала з серванту керамічний чайничок з вмістом у ньому своїх грошових заощаджень на загальну суму 1000 гривень, які передала йому в руки, запропонувавши самостійно відібрати грошові купюри на суму 200 гривень. Він скориставшись тим, що ОСОБА_5 його дії не бачить в зв`язку із вадою зору, поклав гроші у сумі 800 гривень до своєї кишені та з метою приховання протиправності своїх дій віддав потерпілій у руки грошові купюри на загальну суму 74 гривні, які до цього від неї отримав, видавши їх при цьому, за грошові купюри на суму 800 гривень. Потім він залишив будинок потерпілої та вказані грошові кошти витратив на свої потреби.

12 грудня 2017 року близько 13 год. 00 хв. він перебував на стаціонарному лікуванні у палаті № 402 хірургічного відділення Богуславської центральної районної лікарні та помітив як ОСОБА_7 залишила своєму батькові ОСОБА_8 , який також знаходився на стаціонарному лікуванні у цій же палаті, гроші у сумі 500 гривень, поклавши їх з гаманцем до тумбочки, яка знаходилася у вказаній палаті. Цього ж дня близько 23 год. 00 хв., він скориставшись тим, що ОСОБА_8 спав, підійшов до тумбочки, та, діставши звідти гаманець, таємно викрав з нього гроші у сумі 500 гривень, які поклав до кишені своїх штанів. В подальшому викрадені гроші він витратив на власні потреби.

У вчиненому він щиро кається та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень (злочинів) і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати по епізоду крадіжки грошей у ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України, так як він 10 грудня 2017 року повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), а саме грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 800 гривень.

Злочинні дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати по епізоду крадіжки грошей у ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 КК України, так як він 12 грудня 2017 року повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), а саме грошові кошти потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 500 гривень.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 66 КК України відносить його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.67 КК України відносить те, що він вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 10.08.2017 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном на один рік, маючи не зняту і не погашену судимість, та після постановлення вказаного вироку вчинив знову умисні кримінальні правопорушення (злочини) проти власності передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, суд не вбачає підстав для застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України та вважає за необхідне призначити йому покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів та призначити йому остаточне покарання згідно положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити попередній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, оскільки він має негативну репутацію, ніде не працює, не має тісних соціальних зав`язків, раніше судимий та вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, а тому існує обґрунтований ризик спроб ОСОБА_4 уникнення від реального відбуття покарання у виді позбавлення волі та продовження вчинення злочинів.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, взявши його під варту із зали суду після проголошення вироку, і до набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_4 під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 23 квітня 2020 року.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1