Справа № 159/1555/20 Провадження №11-сс/802/221/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід.Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 (ЄРДР № 0000623),

В С Т А Н ОВ И В:
Слідчий СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого «Ковель» ВСП «Львівська залізниця», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000623.
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 03 червня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, є учасником бойових дій у зоні АТО, має постійне місце проживання, працює, характеризується позитивно, проживає разом з батьком, який є інвалідом ІІ групи і потребує постійної документи. Також зазначає, що ні слідчим ні прокурором не доведено про існування хоча б одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Вказує, що матір`ю підозрюваного було сплачено 5 000 гривень на лікування потерпілого. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на нічний час.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив і просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з п. 9 ч.2 ст.131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку апеляційного суду, при обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.п.37), підозрюється у вчиненні злочину вперше, вину вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, щиро розкаюється (а.п.31), має постійне місце реєстрації та проживання, працює (а.п.35), за місцем роботи характеризується виключно позитивно (а.п.40,41) є учасником бойових дій у зоні АТО (а.п.42), проживає разом з батьком який є інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду (а.п.43-47).
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_8 на думку апеляційного суду має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, що істотно знижує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.
Як було встановлено в ході апеляційного розгляду, підозрюваний ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю дав визнавальні показання в даній справі та підтвердив їх під час проведення слідчого експерименту за його участю.

Крім того, в апеляційному суді було встановлено та не запереченою прокурором, що матір підозрюваного відразу після потрапляння потерпілого до лікарні, вже двічі передавала кошти на його лікування (а.п.39).

Такі обставини на думку апеляційного суду свідчать про повне визнання своєї винуватості ОСОБА_8 та його щире каяття, а також про його бажання допомогти потерпілому на лікування та відшкодувати завдану шкоди.

Таким чином, вищенаведені обставини в сукупності із міцними соціальними зв`язками ОСОБА_8 , на думку апеляційного суду, суттєво зменшують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 3 ст.176 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 необхідно скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за виключенням робочого часу, з урахуванням часу, необхідного для того, щоб дістатися робочого місця та повернутися до місця проживання, з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду апеляційної інстанції буде достатньою гарантією для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати дане житло цілодобово за виключенням робочого часу, з урахуванням часу, необхідного для того, щоб дістатися робочого місця та повернутися до місця проживання.
Строк дії даної ухвали до 03.06.2020 включно.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із м. Ковель без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
-носити електронний засіб контролю.
На підставі ч.3 ст.202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_8 до місця проживання АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.
Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: