ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/373/20 Справа № 711/4197/19 Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів з участю: секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.10.2019 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Києва, громадянку України, із загальною середньою освітою, офіційно не працюючою, не одружену, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (та АДРЕСА_3 ), учасником бойових дій, депутатом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, раніше судиму:

- 30.10.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання у вигляді 06 місяців за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.03.2011;

- 16.07.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 02 років 03 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання у вигляді 02 років 09 місяців позбавлення волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2013;

- 27.03.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч, 2 ст. 185 КК України до 01 року 04 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання у вигляді 01 місяця за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси, остаточно призначено до відбуття 01 рік 06 місяців позбавлення волі;

- 27.01.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 03 років обмеження волі;

- 29.05.2017 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 02 роки,

визнано винуватою та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2017 у вигляді 03 років позбавлення волі, і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі терміном 03 роки 01 місяць.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду 5 649 (п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 завдану моральну шкоду 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Змінено запобіжний захід ОСОБА_8 з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахується з моменту затримання, тобто із 28.10.2019 року.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнана винуватою та засуджена за те, що вона 30.03.2019 близько 15 год. 55 хв., перебуваючи в закладі «FoodHacker», що розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 250, шляхом вільного доступу, таємно, умисно з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків, викрала мобільний телефон марки «Huawei P20 Lite», який належить потерпілій ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку експерта № 8/227 від 10.04.2019 становить 5 649,67 грн. та із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.

В подальшому, 30.03.2019, вищевказаний мобільний телефон здала до ломбарду «Перший», що розташований за адресо: м. Черкаси, вул. Чорновола, 118 та тримані кошти витратила на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком районного суду, обвинувачена ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу з доповненням в якій не заперечуючи винуватість у вчиненні кримінального правопорушення вважає, що вирок підлягає скасуванню через не застосування до неї кримінального закону, який підлягає застосуванню. Суд залишив недослідженими обставини про те, що злочин нею вчинений вимушено, для придбання ліків необхідних для її життя, в наслідок збігу тяжких особистих обставин, в умовах крайньої необхідності . Суд залишив поза увагою наявність у неї смертельних хвороб і як наслідок залишення недосліджених цих обставин призвело до незастосування до ОСОБА_10 інституту звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого ст.39 КК України або призначення більш м`якого покарання на підставі ст.69 КК України. Крім того, обвинувачена просила вирок районного суду скасувати та постановити новий вирок, яким звільнити її від кримінальної відповідальності відповідно до ст.39 КК України або призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом непов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення, думку захисника та обвинуваченої, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, непов`язане з позбавленням волі, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_10 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані.

Дії обвинуваченої ОСОБА_10 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі не оспорюється висновок про доведеність винуватості та кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_10 , яка визнала вину в повному обсязі та не заперечує проти кваліфікації її дій, то в даному випадку колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Судом першої інстанції вищевказані вимоги Кримінального кодексу та Постанови Пленуму ВСУ про "Про практику призначення судами кримінального покарання" дотримані в повному обсязі.

Районний суд призначаючи покарання, мотивуючи своє рішення щодо розміру та виду призначеного ОСОБА_10 покарання прийшов до обгрунтованого висновку про призначення їй покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох)років позбавлення волі і на підставі вимог ст.71 КК України приєднав за сукупністю вироків частину невідбутого покарання за попереднім вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2017 року та остаточно визначив до відбування 3 роки 01 місяць позбавлення волі, що є мінімальним з урахуванням вимог ст.71 КК України.

При цьому врахувавши в достатній мірі характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, один епізод злочинної діяльності, особу винної, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинила в період іспитового строку, перебуває на обліку в Черкаському обласному наркологічному диспансері» ЧОР з синдромом залежності від опоїдів, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працює, наявність обставини, що пом`якшує відбування покарання щире каяття, відсутність обставини, що обтяжує покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо врахував низку обставин, які мають значення для визначення виду і розміру покарання.

Крім того, колегія суддів враховує роз`яснення, наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, згідно якого Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Не підлягають врахуванню доводи обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що злочин був скоєний внаслідок збігу тяжких обставин, в умовах крайньої необхідності, оскільки крадіжку вона вчинила для придбання ліків, яких вона потребує так як хворіє на тяжкі хвороби: СНІД IV стадії, гепатит С, туберкульоз.

Інститут крайньої необхідності передбачає інші дії, а саме вимушене заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам з метою усунення загрожуючої небезпеки, якщо вона в даній обстановці не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є рівнозначною або менш значною, ніж шкода відвернена. Необхідна допомога передбачає інші дії вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Крім того, колегія суддів враховує систематичність крадіжок за які ОСОБА_10 була засуджена п`ять разів, нехтуючи своїм станом здоров`я, належних висновків не зробила та знову вчинила крадіжку, що свідчить про небажання останньої стати на шлях виправлення.

Колегія суддів врахувавши, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_10 в період іспитового строку, що передбачає призначення покарання згідно вимог ст.71 КК України, наявність неодноразових судимостей за корисливі злочини, а також ту обставину, що призначене ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі наближено до мінімальної межі, передбаченої санкцією інкримінованого злочину, а тому вважає, що відсутні обставини, які істотно знижують, ступінь тяжкості вчинених злочинів.

З урахуванням того, що остаточне покарання ОСОБА_10 призначено за правилами ст.71 КК України, то колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, тому посилання ОСОБА_10 на негативний стан здоров`я також не є підставою для застосування вимог ст.75 КК Уукраїни.

При таких обставинах покарання призначене ОСОБА_10 без застосування положень ст.69, 75 КК України ґрунтується на вимогах закону і є домірним злочину.

Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі через його суворість, у апеляційній скарзіі не міститься.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженою в той самий строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді