Ухвала
23 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 415/519/19

провадження № 51-5851ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 26 листопада 2019 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
У межах наданого строку, потерпілий ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції, проте приписів, передбачених ст. 427 КПК, не дотримався, допущених недоліків в повному обсязі не усунув.
У повторній касаційній скарзі доводи потерпілого ОСОБА_4 фактично є аналогічними доводам касаційної скарги, яку було залишено без руху.
Зокрема, в ухвалі суду було вказано, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 425 КПК, касаційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції. Проте, як видно з вимог та доводів повторної касаційної скарги ОСОБА_4 , скарга подана ним знову в інтересах засудженого ОСОБА_5 , що суперечить вищенаведеним приписам процесуального закону. При цьому доводів необхідності скасування постановленого у кримінальному проваджені судового рішення щодо ОСОБА_5 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б стосувались інтересів потерпілого, касаційна скарга не містить.
Крім того, Судом зверталася увага потерпілого на не сформульовані ним вимоги до суду касаційної інстанції, з огляду на положення ст. 436 КПК, проте зазначених недоліків потерпілим усунуто також не було.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, та переглядає судові рішення, згідно ст. 433 КПК, у межах касаційної скарги, тому відсутність правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути потерпілому ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Разом із тим Суд звертає увагу, що можливість реалізації потерпілим свого права на звернення до касаційного суду не втрачено за умови подання ним нової касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року щодо ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надіслати потерпілому ОСОБА_5 , разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3