Справа № 280/1264/16-к
Ухвала
Іменем України

25 травня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000691 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 закінчується 29.05.2020 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, обвинувачені не допитані, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті, зокрема вчинити новий злочин, змінити місце перебування та переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, який є особою похилого віку.

Захисник ОСОБА_9 і обвинувачений ОСОБА_6 проти клопотання прокурора не заперечили та поклались на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили проти клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особи обвинувачених, які є раніше судимими за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачуються у вчиненні нового злочину в період іспитового строку, враховуючи суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачуються особи, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими в інкримінуємому діянні, молодий вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків до взяття під варту, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, ризик чого є реальним.

Колегія суддів приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду. Характер злочину, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинувачених у суспільстві, їх можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинувачених.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено та стороною захисту не наведено.

Таким чином, наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим строку тримання під вартою. Клопотання захисника ОСОБА_8 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/219 від 13.06.2019р., ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строком на 60 днів, а саме по 23 липня 2020 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3