Справа № 143/114/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2020 року м. Погребище

Слідчий суддя Погребищенського районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках кримінального провадження №0000015 від 23.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме: просив накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017, що знаходиться за адресою: Плисківська сільська рада Погребищенського району Вінницької області.
Свої вимоги, ОСОБА_3 мотивує тим, що у провадженні Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження №0000015 від 23.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, внесеного до ЄРДР за заявою представника ФГ «Кальній» ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 , являючись приватним виконавцем, будучи наділеним службовими повноваженнями на відкриття виконавчих проваджень, в межах таких проваджень щодо ФГ «Ланецького», неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, проявляючи службову недбалість на шкоду інтересам юридичної особи, не переконавшись в тому, що згідно Реєстру речових прав та даних Держгеокадастру, земельна ділянка загальною площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017, являється державною формою власності сільськогосподарського призначення та використовується ОСОБА_3 на умовах оренди строком на 25 років, тобто вищевказаний договір оренди на даний час є діючим та нерозірваним, через аукціонний електронний майданчик, здійснив земельні торги відносно вказаної земельної ділянки, передавши її у користування третіх осіб.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у телефоному режимі повідомив, що з`явитися до суду не має можливості, просив розгляд клопотання проводити у його відсутності (а.с. 118 ).
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду його представником адвокатом ОСОБА_7 подано заперечення на клопотання про арешт майна (а.с. 114-117 ).
Свої заперечення адвокат ОСОБА_7 аргументує тим, що у вказаному кримінальному провадженні приватному виконавцю ОСОБА_5 не було пред`явлено підозру, він не є власником вказаної земельної ділянки, а відтак завдана шкода не може відшкодовуватись за рахунок цієї земельної ділянки.
Крім того, через суперечливі дані, що викладені у клопотанні, не конкретизовано чи шкода завдана безпосередньо ОСОБА_3 чи ФГ «Кальній», а не надання доказів завдання майнової шкоди позбавляє суд можливості з`ясувати чи співмірна вартість майна, на яке просить накласти арешт цивільний позивач, з розміром шкоди.
Також адвокат ОСОБА_7 у своїх запереченнях вказує на те, що земельна ділянка, загальною площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017, що знаходиться за адресою: Плисківська сільська рада Погребищенського району Вінницької області, органом досудового слідства речовим доказом у кримінальному провадженні №0000015 від 23.01.2020 визнана не була, ОСОБА_6 являється добросовісним набувачем права оренди на вказану земельну ділянку, тому просить відмовити у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею, в суді не здійснювалось, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що 29.11.2012 між Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017 (а.с. 41-45).

10.08.2018 Погребищенським районним судом Вінницької області видано виконавчі листи на виконання рішення суду від 30.03.2018 по справі №143/1269/17, приватним виконавцем ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в межах якого винесено постанову про опис та арешт належного боржнику права оренди земельної ділянки, площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017.

16.12.2019 відбулись електронні прилюдні торги, в яких переміг ОСОБА_6 , який придбав право оренди на вказану земельну ділянку, сплатив повну вартість права оренди та зареєстрував своє право оренди земельної ділянки у встановленому законом порядку. В подальшому, між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду до договору оренди від 29.11.2012 про заміну сторони договору з ОСОБА_3 на ОСОБА_6 .

Звертаючись до суду з даним клопотанням ОСОБА_3 просить накласти арешт на земельну ділянку, площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017 з метою забезпечення збереження речових доказів, а також для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. З вказаної норми вбачається, що з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів має право звертатись лише орган досудового розслідування, а не цивільний позивач. Крім того, речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України є майно, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Майно може бути визнано речовим доказом лише за рішенням слідчого, яке прийняте у формі постанови та відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України. Проте, у матеріалах клопотання відсутня відповідна постанова про визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом по справі.

Також з клопотання вбачається, що ОСОБА_3 пред`явив цивільний позов в кримінальному провадженні до приватного виконавця ОСОБА_5 , яким ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода.

Ч.1 ст. 62 КПК України передбачено, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Однак, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні №0000015 від 23.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, приватному виконавцю ОСОБА_5 не пред`явлено підозру, то слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи має за заподіяну шкоду відповідати особа, до якої пред`явлений позов.

Крім того, земельна ділянка загальною площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017, не є власністю приватного виконавця ОСОБА_5 та за її рахунок неможливо відшкодувати шкоду в силу п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, яка допускає арешт майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також в клопотанні йдеться про шкоду в розмірі 1 000 000 грн., що завдана приватним виконавцем ОСОБА_5 , однак цивільний позивач ОСОБА_3 в одному випадку зауважує, що шкода завдана йому, але разом з тим зазначає, що використовувало вказану земельну ділянку ФГ «Кальній», а відтак кому саме завдана шкода є неконкретизованим, як і розмір цієї шкоди, оскільки докази на підтвердження її розміру відсутні, що позбавляє суд можливості з`ясувати співмірність вартості майна, на яке просить накласти арешт ОСОБА_3 , із розміром шкоди, як передбачено ч.6 ст. 170 КПК України.

У ч. 10 ст. 170 КПК України зазначається, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки земельна ділянка, загальною площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017, речовим доказом органом досудового слідства не визнана, а ОСОБА_6 , який придбав право оренди на вказану земельну ділянку на електронних торгах, які проведені відповідно до чинного законодавства України, є добросовісним набувачем, то накладення арешту на вказану земельну ділянку є неможливим згідно з нормами ст. 170 КПК України.

ОСОБА_6 , який є добросовісним набувачем права на оренду земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0017, придбав вказане право з метою ведення фермерського господарства, тому накладення арешту на цю земельну ділянку призведе до припинення можливості здійснення ним правомірної господарської діяльності, що порушить норму ч.4 ст. 173 КПК України, у якій зазначається: «У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб».

Щодо твердження ОСОБА_3 про те, що земельна ділянка, площею 134,09 га, кадастровий номер :02:002:0017,є об`єктом кримінально протиправних дій, майном, набутим кримінально протиправним шляхом, то на даний момент проводиться досудове розслідування за несеними до ЄРДР відомостями, а відтак факт вчинення злочину у встановленому законом порядку не доведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках кримінального провадження №0000015 від 23.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372 та 395 КПК України,-

Постановив:

У задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках кримінального провадження №0000015 від 23.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя