ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/44/20 Справа № 202/8307/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року
про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00008444 від 11 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 11 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРЖР за № 0000844 від 11 листопада 2019 року відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що 11 грудня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , на підставі зібраних в ході досудового розслідування матеріалів винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000844 від 19 жовтня 2019 року, відомості про яке були внесені в ЄРДР на підставі ухвалі слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 , в якій зазначено про зобов`язання уповноваженої особи СУ ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_7 від 13.09.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування було встановлено точне місцезнаходження малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 24.08.2019 по теперішній час знаходиться на ТОТ АДРЕСА_1 , разом з батьками матері дитини - гр. ОСОБА_11 , в результаті чого слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя погодився з висновками слідчого, викладеними в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, та не знайшов підстав для її скасування.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000844 від 19 жовтня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, потерпілий посилається на незаконність судового рішення. На переконання апелянта, його скарга була розглянута не в повному обсязі, а наведені у ній доводи ані слідчим, ані прокурором спростовані не були.
В доповненнях до апеляційної скарги потерпілий посилається на те, що з досліджених слідчим суддею доказів неможливо встановити точне місцезнаходження ОСОБА_10 . Цим обставинам слідчий суддя належної оцінки не надав, а також залишив поза увагою те, що згідно з довідкою Держприкордонслужби України ОСОБА_11 несанкціоновано перетинала кордон, а дитина протягом 2 місяців перебувала на території ТОТ АР Крим без матері. Окрім цього, слідчий суддя у відповідності з вимогами ст. 157 СК України не перевірив наявність підстав для тривалого залишення дитини на території ТОТ АР Крим. Посилання слідчого на відеорозмову з дитиною, потерпілий вважає необґрунтованим, оскільки ці дії не оформлені процесуально. Серед іншого, ОСОБА_7 звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутня його скарга, яку слідчий суддя зобов`язав внести до ЄРДР. При цьому, у своїй заяві він не порушував питання про вбивство дитини, а вказував лише на її зникнення.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали та постанови слідчого є необґрунтованими.
З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 19 жовтня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження, слідчий в постанові вказав на те, що під час досудового розслідування було встановлено, що малолітня ОСОБА_10 , яку потерпілий вважав зниклою безвісно, з 24 серпня 2019 року по теперішній час знаходиться на ТОТ АР Крим, разом з дідусем та бабусею. При цьому, ОСОБА_10 виїхала з України разом з матір`ю ОСОБА_11 та без дозволу потерпілого, у зв`язку з наявністю у нього заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини.
Дослідивши матеріали кримінального провадженні, колегія суддів приходить до висновку про законність зазначених рішень.
На підставі заяви ОСОБА_7 та ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року, до ЄРДР було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 перебували у шлюбі, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_10 30 серпня 2017 року за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб було розірвано та дитина залишилась проживати разом з матір`ю.
Окрім цього, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року ОСОБА_7 було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини.
Згідно з поясненнями ОСОБА_11 , 22 серпня 2018 року вона разом зі своєю донькою ОСОБА_10 виїхала до ТОТ АР Крим, де проживають її батьки. При цьому, перетнула кордон України без дозволу ОСОБА_7 , оскільки останній має заборгованість по сплаті аліментів перед дитиною. При цьому, свідок пояснила, що дотепер ОСОБА_10 перебуває на ТОТ АР Крим разом з дідусем та бабусею.
Окрім пояснень ОСОБА_11 наведені обставини підтверджуються також й відповідними судовими рішенням, довідками Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та Державної прикордонної служби України.
Оцінивши у сукупності наведені докази, у суду апеляційної інстанції не виникає жодних сумнівів стосовно правильності висновків слідчого судді.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджено, що слідчим зібрано вичерпні докази, на підставі який дійти висновку про відсутність події кримінального правопорушення за п.2 ч.2 ст.115 КК України. З огляду на вказані обставини, слідчий дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження, а слідчий суддя про відсутність підстав для скасування такого рішення.
Що стосується доводів ОСОБА_7 про необґрунтованість судового рішення, то жоден з них не заслуговує на увагу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлені під час досудового розслідування кримінального провадження обставини свідчать про існування між колишнім подружжям спору про місце проживання дитини, який має бути вирішений в порядку цивільного судочинства.
При цьому, правильність кваліфікації злочину, відомості про який внесено до ЄРДР, потерпілим не заперечувалась, хоча він і ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження.
Відсутність заяви про вчинення злочину жодним чином не може вплинути на висновки слідчого, оскільки до ЄРДР внесено відомості на підставі ухвали слідчого судді.
Отже, слідчим суддею належна оцінка всім доказам, зібраним в ході проведення досудового розслідування, і наведений достатній аналіз та мотиви прийнятого рішення.
Враховуючи положення ст. ст. 9, 91-94, 110, 284 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість як оскаржуваної ухвали слідчого судді так і постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а тому апеляційна скарга є такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00008444 від 11 листопада 2019 року, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4