УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" ОСОБА_4 в інтересах ПАТ"ФІДОБАНК" на постанову старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.03.2017 про закриття кримінального провадження №0009874 від 29.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" ОСОБА_4 в інтересах ПАТ"ФІДОБАНК" звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.03.2017 про закриття кримінального провадження №0009874 від 29.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В обгрунтування доводів скарги ОСОБА_4 зазначила, що СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розслідувалось кримінальне провадження №0009874 від 29 грудня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Кримінальне провадження було порушено за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_6 про те, що напередодні запровадження у банку процедури тимчасової адміністрації клієнт банку ОСОБА_7 , навмисно, з метою створення видимості законності, шляхом перерахування грошей на карткові рахунки фізичних осіб, створив умови для отримання ними коштів, які перебували на його рахунках та не підлягали відшкодуванню, у вигляді гарантованих виплат за рахунок Фонду. Таким чином, має місце намагання ОСОБА_7 заволодіти шляхом обману коштами Фонду у вигляді гарантованого відшкодування вкладів громадян на загальну суму 824 730, 66 грн., чим державі в особі Фонду можуть бути завдані збитки в особливо великому розмірі, що свідчить про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України (замах на шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах).
25 березня 2017 року старшим слідчим СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вищезазначеного кримінального провадження.
Скаржник з таким рішенням старшого слідчого ОСОБА_5 не згодна та вважає, що воно прийнято передчасно, а тому постанову слід скасувати. Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Слідчим всупереч вимог ст. 9 КПК України зроблено не все для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не допитано всіх свідків, які могли дати свідчення про вчинення кримінального правопорушення. Також, необхідно взяти до уваги, що перераховані кошти на рахунки фізичних осіб не являються їх власними коштами та не є вкладами в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, оскаржувана постанова в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України невмотивована. У кримінальному провадженні не були допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по одній заяві, та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по іншій заяві, та самі організатори схеми ОСОБА_7 та ОСОБА_15 . При цьому, протягом досудового розслідування до СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області були направлені ряд клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні. Однак жодної відповіді на клопотання скаржник не отримав, лише після закриття кримінального провадження надійшло від слідчого повідомлення про розгляд клопотань в повному обсязі (без результатів цих розглядів, копій повідомлень або постанов і номера вихідної кореспонденції) та копія постанови про закриття кримінального провадження №0009874. Таким чином, слідчим були порушені вимоги ст. 60 КПК України щодо права заявника отримувати інформацію про закінчення досудового розслідування. Повідомлення про прийняте 25 березня 2017 року рішення про закриття кримінального провадження №0009874 заявником було отримано 24 жовтня 2019 року.
Крім того, слідчим не надано правової оцінки способу вчинення кримінального правопорушення, зокрема використаного ОСОБА_7 та ОСОБА_15 способу «дроблення», який полягає у переказі коштів з рахунку на рахунок (із зазначенням призначення платежу або без такого), перерахунку коштів за договорами фінансової допомоги, відступлення права вимоги тощо.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.

Старший слідчий Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0009874 від 29.12.2016, слідчий суддя вважає, що дана скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розслідувалось кримінальне провадження №0009874 від 29.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно з постановою старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.03.2017 кримінальне провадження №0009874 від 29.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що старший слідчий Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Так, як вбачається із матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, оперативним підрозділом Управління захисту економіки у Вінницькій області ДЗЕ НПУ не виконано в повному обсязі доручення старшого слідчого ОСОБА_5 , в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, від 26 лютого 2017 року на проведення слідчих дій та вказівки заступника начальника СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 від 02 березня 2017 року за №1511/3/24-2017.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, приймаючи процесуальне рішення, слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, старший слідчий ОСОБА_5 , в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, не зазначає мотиви прийняття постанови, не аргументує прийняте рішення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.03.2017 про закриття кримінального провадження №0009874 від 29.12.2016 є незаконною, невмотивованою, досудове розслідування проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 110, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "ФІДОБАНК" ОСОБА_4 в інтересах ПАТ"ФІДОБАНК"- задоволити.

Постанову старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.03.2017 про закриття кримінального провадження №0009874 від 29.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0009874 від 29.12.2016 направити до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: