н/п 1-кп/490/315/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000393 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, пенсіонера, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року близько 12:30 години водій ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки «Fiat Uno», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні та який знаходився на проїжджій частині заїзду до домоволодіння, розташованого за його місцем проживання по АДРЕСА_1 , відчинив водійські дверцята, та сівши за його кермо, завів двигун даного транспортного засобу з метою здійснити виїзд із проїзної частини заїзду до домоволодіння заднім ходом. В цей час позаду вказаного автомобіля перебував пішохід ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_3 , при початку руху заднім ходом грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.9 ПДР України, а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, для забезпечення безпеки руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Fiat Uno», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав рух заднім ходом в напрямку від домоволодіння №84, розташованого по вулиці Очаківська, до проїжджої частини вказаної вулиці, та в процесу руху здійснив наїзд задньою частиною керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_7 , який стояв позаду автомобіля, повернений до нього лівою стороною, з подальшим переїздом тіла пішохода заднім правим колесом даного транспортного засобу.

Згідно з висновком експерта №1898 від 09.09.2109 (судово медична експертиза): смерть ОСОБА_7 настала в результаті тупої поєднаної закритої травми тіла у вигляді численних переломі ребер по декільком анатомічним лініям, перелому хребта з повним розривом спинного мозку, пошкодженням внутрішніх органів, яка супроводжувалась внутрішньо плевральною кровотечою та ускладнилась травматичним шоком, підтвердженого судово гістологічним дослідженням. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, визнав повністю, вказав, що жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства він не оспорює, щиро розкаявся, та попросив вибачення у потерпілої. Повідомив, що відшкодував потерпілій моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки у нього на утриманні знаходиться дружина ОСОБА_8 , яка є інвалідом 1 групи, не має можливості самостійно пересуватись.

Законний представник потерпілого - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що немає ніяких претензій до обвинуваченого, оскільки останній щиро розкаявся, вибачився за скоєне і відшкодував завдану моральну шкоду. Також, ОСОБА_5 не наполягала на суворій мірі покарання, просила суд врахувати ті обставини, що обвинувачений, крім вищевикладеного, самостійно піклується за своєю дружиною, яка є інвалідом, та у зв`язку з цим просила не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину за викладених вище обставин.
Наведені вище дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, а саме те, що він є раніше не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має певне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вчинив необережний злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, відшкодування моральної шкоди законному представнику потерпілого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, надані характеристики від сусідів обвинуваченого, завірені печаткою ТОВ «Ліс-Центр С», згідно яких ОСОБА_3 проявляє себе як порядна врівноважена та працьовита людина, доглядає за хворою дружиною, яка є інвалідом І групи і виховує онучку, є вправним водієм, який керує автомобілем обережно і уважно.
Згідно досудової доповіді, підготовленої старшим інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_9 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення як низький, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі можливе. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення волі. При цьому враховуючи думку представника потерпілого, яка просить суд не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортним засобом, наявнісь на утриманні обвинуваченого дружини - інваліда 1 групи, яка не може самостійно пересуватись, суд вважає можливим не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Крім того, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, та думку представника органу пробації, який вважає, що виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі можливе і не становить високої небезпеки для суспільства, наявність обставини, що пом`якшує покарання, те, що обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив свою провину, має на утриманні дружину-інваліда І групи, суд вважає можливим, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням на підставі ст.75 КК України із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Речові докази:

- автомобіль марки «Fiat Uno», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , слід вважати таким, що повернутий власнику,

- пара чоловічих гумових тапок; дерев`яна палиця та окуляри темного кольору, виявлені на місці ДТП, що належать померлому ОСОБА_10 , та перебувають на зберіганні у камері речових доказів при СУ ГУНП в Миколаївській області знищити.

Під час досудового розслідування проведено ряд експертиз:

- судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» вартістю 1256,08 гривень;

- судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» вартістю 1256,08 гривень;

- судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» вартістю 1256,08 гривень.

Всього витрати на залучення експертів становлять 3768 гривень 24 копійки, які відповідно до ст. ст. 124 КПК України - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- автомобіль марки «Fiat Uno», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , слід вважати таким, що повернутий власнику,

- пара чоловічих гумових тапок; дерев`яна палиця та окуляри темного кольору, виявлені на місці ДТП, що належать померлому ОСОБА_10 , та перебувають на зберіганні у камері речових доказів при СУ ГУНП в Миколаївській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у зв`язку із залученням експертів в сумі 3768 гривень 24 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1