Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 519/211/19
Провадження №1-кп/523/836/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури

Одеської області ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000228 від 17.07.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, учениці 12 класу Сичавської загально освітньої вечірньої школи Лиманського району Одеської області, раніше не судимої.

Зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

Встановив:

16.07.2018 року приблизно о 7:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на території міського пляжу неподалік від кафе «Камбала», розташованому в парковій зоні м.Южне Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин та словесного конфлікту з раніше незнайомою їй ОСОБА_6 , діючи навмисно з прямим умислом на спричинення останній особі тілесних ушкоджень, нанесла потерпілій три удари кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи за №128 від 22.08.2018р. тілесні пошкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, синців на повіках очей, садна на спинці носу, струсу головного мозку, перелому кісток носу без зміщення, синця за зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, які утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися, що за критеріями п.п.2.3.3 та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, пояснивши, що дійсно в липні 2018 року вранці разом з друзями перебувала на міському пляжі в м. Южне, звернули увагу, що жінка знімала всіх на мобільний телефон, це не сподобалося, між ними почалася обопільна словесна бранка, потім вона підійшла до потерпілої та вдарила її кулаком в обличчя, після чого повернулася до друзів, через деякий час на пляж приїхали співпрацівники поліції, склали протокол.

Вину визнає в повному обсязі, не заперечуючи той факт, що нанесла ОСОБА_6 удари в область обличчя, неодноразово просила вибачення у потерпілої сторони, усвідомлюючи свою провину, висловлюючи щире каяття.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні фактично підтвердила обставини вчиненого злочину, зазначив, що внаслідок нанесених ударів у неї були тілесні ушкодження, а саме синці на обличчі, перелом носу, струс мозку, при цьому потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов не пред`явлений, вибачення від обвинуваченої не прийняті, при з`ясуванні питання щодо міри покарання відносно обвинуваченої висловила свою позицію про призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді виправних робіт відповідно до ст.100 КК України.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме свідка, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам скоєного злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченої, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_7 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_7 своїми діями скоїла умисний злочин, передбачений ст. 125 ч.2 КК України та її дії правильно кваліфіковані за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та її вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого діяння, дані про особу обвинуваченої, те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, скоїла злочин, будучи у неповнолітньому віці, позитивно характеризується за місцем мешкання, має міцні соціальні зв`язки, а саме родину, достатні умови життя та виховання, те, що вона на теперішній час навчається, негативне відношення до скоєного діяння,

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення злочину неповнолітньою особою.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Суд також враховує отримані у судовому засіданні пояснення матері обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно яких встановлено, що умови проживання є нормальними, в сім`ї доброзичливі відносини, дочка навчається в вечірній школі, зробила для себе висновки, її поведінка змінилася на краще, запевняючи, що в подальшому вона зможе проконтролювати суспільну поведінку дочки та позитивно на неї впливати.
Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді сектору ювенальної пробації м Одеси стосовно ОСОБА_7 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачена навчається в Сичавській ЗОШ І-ІІІ ступенів, характеризується добре, як за місцем мешкання так і за місцем навчання, веде нормальний спосіб життя, стосунки у родині дружні, з боку сім`ї належний контроль за поведінкою дівчини, однак у неповнолітньої не в повній мірі організоване дозвілля, іноді проявляє імпульсивність, розуміє проблеми власної поведінки, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є низькою, у зв`язку з чим орган пробації дійшов до висновку, що неповнолітня виховується в сприятливих умовах, але схильність до фізичної і вербальної агресії можливо призведуть до вчинення неправомірних дій, тому вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення нагляду збоку уповноваженого органу з питань пробації та застосування соціально-виховних заходів, реалізації пробаційних програм спрямованих на досягнення позитивних змін у поведінці.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, однак здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи щодо потерпілої, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не пред`являвся. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання, суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, приймаючи до уваги особу обвинуваченої, яка у судовому засіданні вину визнала повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила злочин будучи неповнолітньою, спосіб та умови виховання, негативне ставлення ОСОБА_7 до скоєного діяння, яка неодноразово просила вибачення у потерпілої, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді, пояснення законного представника неповнолітньої, думку потерпілої та прокурора щодо міри покарання стосовно обвинуваченої, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до неї положень ст.ст. 75, 76, 101, 103 104, КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченій міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 97, 101, 103, 104 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначив їй покарання у вигляді п`ятнадцяти діб арешту.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_7 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Лиманський міськрайонний відділ з питань з пробації, розташованому за адресою: Одеська область, смт. Доброслав, вул. Грубніка, буд. 33.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження №0000228 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2018 року зберігати в Комінтернівській місцевій прокуратурі Одеської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: