У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001389 від 31.05.2016 року, про надання дозволу на затримання :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишково Хустського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, -
з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001389 від 31.05.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч.2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст. 258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч. ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України.

Вказане кримінальне провадження виділено з кримінального провадження №0000071 від 15.06.2013 р. за фактами створення банди з числа представників Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху «Правий сектор» та вчинення у її складі низки злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2014 року ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 створили банду з метою вчинення злочинів корисливої та насильницької спрямованості. При цьому ОСОБА_6 взяв активну участь у формуванні банди, розробляв її цілі та завдання, принципи побудови та діяльності, а також безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів.

До складу групи постійно входили, крім нього, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Епізодично, з урахуванням вчинення конкретних злочинів, до складу банди приєднувались ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені слідством особи.

Для озброєння банди ОСОБА_5 та інші організатори банди з невстановлених слідством джерел, за рахунок коштів, отриманих від злочинної діяльності, незаконно набували самостійно та організували набуття учасниками банди різної бойової вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Також члени банди набували зброю безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Керуючи бандою, ОСОБА_6 та інші її організатори також самостійно придбали без передбаченого законом дозволу та достовірно знали про наявність в організованій групі різної вогнепальної бойової зброї, боєприпасів та вибухових речовин, які складали загальну власність банди та особисто здійснювали носіння та зберігання цієї зброї, бойових припасів та вибухових речовин.

З метою подальшого вчинення злочинів співорганізаторами і членами банди придбано автоматичну та іншу заборонену законодавством України для вільного обігу і використання зброю, а також транспортні засоби, що не мали реєстрації або мали іноземну реєстрацію, у зв`язку з чим не мали законних підстав знаходитись і використовуватись в Україні. Так, за невстановлених слідством обставин членами групи придбано на території України, у тому числі в зоні проведення антитерористичної операції на сході України (далі, АТО) вогнепальну зброю автомати «МШ», «АК» різних модифікацій (у тому числі «Вулкан-Т», «АКМ», «АКСУ», «Вулкан-ТК»), кулемети «ПК» різних модифікацій (у тому числі «ПКМ»), гвинтівки «СВД», пістолети-кулемети «Скорпіон», пістолети «ПМ», боєприпаси до неї - патрони для військової (у тому числі, з кулями бронебійно-запалюючої дії) та мисливської зброї, а також гранати осколкової (РГД-5, Ф-1; РГО; РГН) та світло-звукової дії, гранатомети «РПГ-22», «РПГ-26», оптичні приціли, радіостанції, штик-ножі. Крім того, у вказаний період часу члени групи придбали мисливську вогнепальну зброю карабіни «Форт» (моделей «201», «202» та інших), «Вепр», «Тигр», гвинтівки «Сайга» та «Орсіс», частину з яких переробили для ведення автоматичного вогню.

Для прикриття злочинної діяльності вказаними особами використовувалась патріотична символіка, а з метою відвернення уваги від фактичної злочинної спрямованості діяльності організації і створення їй позитивного іміджу у суспільстві наголошувалось на окремих фактах епізодичної участі окремих членів Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху (далі, ДУК ВПР) «Правий сектор» в проведенні АТО. При цьому, відповідно до наданої командуванням Сухопутних військ Збройних сил України інформації, жоден з членів створеної банди не виконував бойових наказів командування та не приймав участі у зареєстрованих бойових зіткненнях. Фактично, перебування у зоні АТО використовувалось членами банди виключно для пошуку та придбання зброї, а також для переховування від правоохоронних органів та органів військового правопорядку, у тому числі від розшуку у зв`язку з ухиленням від призову на військову службу.

У подальшому, з урахуванням викладеного, з метою штучної легалізації та одержання доступу до зброї і міст її знаходження, у тому числі у зоні проведення антитерористичної операції на сході України, вказана вище банда була структурована, як один з підрозділів Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху (далі, ДУК ВПР) «Правий сектор», та організаційно визначена як 1-й запасний батальйон ДУК ВПР «Правий Сектор».

Члени банди з метою привернення уваги до своєї діяльності та залучення до групи нових членів, а також для створення позитивного іміджу і відвернення уваги суспільства від вчинюваних злочинів, поширювали в засобах масової інформації відомості про 1-го запасний батальйон ДУК ВПР «Правий Сектор», здійснювали масові заходи від імені вказаної організації.

Протягом 2014 - 2015 років учасниками створеної банди, до складу якої входив ОСОБА_5 , з використанням заздалегідь підготованих за вказаних вище обставин засобів (вогнепальної зброї, військового обмундирування і спорядження, транспортних засобів та засобів зв`язку) скоєно низку умисних злочинів на території Закарпатської та інших областей. Так, членами банди 22.02.2014 здійснено напад на начальника МП «Чоп» Закарпатської митниці ОСОБА_18 , якому спричинено тілесні ушкодження; 20.03.2014 - напад на заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_19 , якому також спричинено тілесні ушкодження; 24.03.2014 - пограбування бази відпочинку «Ведмежа діброва» у Воловецькому районі Закарпатської області, в ході якого пострілами з автоматичної зброї спричинено пошкодження автомобілю «Хюндай» УМВС України в Закарпатській області; 19.06.2014 - напад на ТОВ «Роял-лото» у м. Ужгороді, пов`язаний з спричиненням значної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна товариства; 05.12.2014 - захоплення приміщення Ужгородського національного університету з метою отримання протиправної вигоди від усунення та зміни керівництва закладом; 03.02.2015 протиправне затримання та позбавлення волі ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; 24.06.2015 - напад на інспекторів ДПС взводу з обслуговування стаціонарного поста №1 роти ДПС УДАІ УМВС України в Закарпатській області з метою унеможливлення затримання останніми вантажного автомобілю, водій якого вчинив порушення правил дорожнього руху; 11.07.2015 - терористичний акт, захоплення неповнолітнього заручника та низку інших злочинів у м.Мукачевому.

Протягом 2014 - 2015 років також здійснювалось протиправне придбання, перевезення вогнепальної зброї з території проведення антитерористичної операції до місць дислокації банди на території Закарпатської області, а також зберігання цієї зброї.

Так, тільки 11.07.2015 р. в ході обстрілу з використанням автоматичної зброї, ручних гранатометів та гранат зазначеними вище особами знищено службові автомобілі - Мукачівського МВ УМВС України «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », УДАІ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », які повністю згоріли на місці події, а також частково пошкоджено службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - «ГАЗ 33213», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер « НОМЕР_5 », «Богдан - ISUZU А-09212», державний реєстраційний номер « НОМЕР_6 », а також службовий автомобіль НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області «Хюндай», державний реєстраційний номер « НОМЕР_7 », та інші автомобілі УМВС України в Закарпатській області.

За результатами вчиненої членами банди стрілянини тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості отримали 7 працівників правоохоронних органів та тяжкі тілесні ушкодження отримала 1 цивільна особа. Крім того, легкі тілесні ушкодження отримав 1 працівник правоохоронних органів та 3 цивільні особи. Також, від уражень кулями та осколками гранат спричинено матеріальної шкоди 6 мешканцям прилеглих будинків та власникам 3 транспортних засобів. Ураження кулями та осколками гранат також спричинено майну АЗС «Народна», інших автозаправочних станцій, автосалонів та магазинів, розташованих на трасі «Київ-Чоп». Всього внаслідок вказаного злочину спричинено матеріальної шкоди на суму понад 10 млн.грн.

23.05.2016 р. оголошено підозру ОСОБА_5 . При цьому, вручити йому письмове повідомлення про підозру не виявилось можливим у зв`язку з невстановленням місця знаходження, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються додатковими доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: висновками судових експертиз (судово-медичних, судово-балістичних та інших); протоколами допитів свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та інших; іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені в ході досудового розслідування щодо підозрюваного не зникли і продовжують існувати, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити новий умисний злочин.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч.3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст.258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст.279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч.ч.1, 2, 4 ст. 345 КК України, у тому числі особливо тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, що саме по собі може спонукати останнього до вчинення дій спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та приховування майна, яке підлягає конфіскації.

На даний час, місце перебування ОСОБА_5 не встановлено, за місцем реєстрації та проживання він відсутній, у зв`язку з вищевикладеним підозрюваного оголошено у розшук.

Клопотання мотивоване тим, що розшук ОСОБА_5 триває, а тому в органу досудового розслідування, з метою виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задоволити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Підстави затримання особи з метою приводу врегульовано ст.ст. 187- 189 КПК України.

Так, згідно зі ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тобто, запобіжний захід може бути застосовний лише до особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч.2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст. 258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 345 КК України, слідчим в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України складено 23.05.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Частиною 2 статті 135 КПК України зазначено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Вказаних вимог статей слідчим не дотримано та не забезпечено належним чином вручення письмово повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Наявне у матеріалах поданого клопотання поштове повідомлення (№240) про надіслання повідомлення про підозру на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_5 не може вважатися як належний доказ про вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, оскільки матеріали справи не містять доказів про отримання даного відправлення останнім, та не містить детального опису, що саме надсилалося на його адресу.

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, належним підтвердженням вручення повідомлення про підозру або ознайомлення особи з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення про підозру, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом та вручення підозри під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.

Разом з тим, в долучених до клопотання матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_5 був у встановленому порядку повідомлений про виклик до слідчого для проведення процесуальних дій (підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом) та не з`явився без поважних причин, а також вказують на те, що слідчим, у відповідності до вимог КПК України вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та забезпечення його явки.

Про відсутність вказаних доказів належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 і не заперечував прокурор в судовому засіданні.

Крім цього, відповідно до положень частини 1 статті 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного подається з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таке клопотання подається з метою забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ст.187 КПК України) і може бути подано або одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою, або після подання такого клопотання, або після неприбуття підозрюваного за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (ст.188 ч.2 КПК України).

Отже, без подання клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою підстави для подання та розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу відсутні.

Враховуючи те, що клопотання про застосування до ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0001389 від 31.05.2016 року, запобіжного заходу у виді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання не подано та не подавалось раніше, а також те, що особі не повідомлено про підозру з дотриманням вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених ст. 188, 189 КПК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставини, у задоволенні внесеного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст.188, 189, 309, 392, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001389 від 31.05.2016 року, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1