Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/690/20
УХВАЛА
Іменем України

01 червня 2020 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника ДУ «Крижопільський ВЦ (№113) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса та до засудження жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, до засудження не працюючого, раніше судимого:
- 30.11.2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт;
- 06.12.2012 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 18.03.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, 69, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. 09.07.2015 року звільнений умовно-достроково.
про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2020 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення. По даній справі ОСОБА_4 засуджений 21.11.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Своє клопотання мотивує тим, що відбув необхідний термін покарання для умовно дострокового звільнення, під час якого довів своє виправлення. Просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити та звільнити його умовно - достроково.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного, вважає, що він довів своє виправлення, просив клопотання задовольнити.
Представник ДУ «Крижопільський ВЦ (№113) ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки засуджений не довів свого виправлення.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є передчасним, засуджений не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши засудженого, захисника, думку представника установи та прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.
Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 21.11.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 01.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.09.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 .
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.12.2019 року не відбуту частину покарання замінено на більш м`яке обмеження волі.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 23.03.2020 року зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 27.12.2019 року по 22.01.2020 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 01.06.2017 року.
Станом на 01 червня 2020 року ОСОБА_4 відбув 3 роки 7 місяців 15 днів призначеного судом покарання, що становить 2/3 частини призначеного строку покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 01.06.2017 року.
З 02.06.2017 року по 23.02.2018 року перебував в Київському СІЗО, де допустив 2 порушення режиму утримання, заохочень не мав. З 23.02.2018 року по 22.01.2020 року відбував покарання в Стрижавській ВК (№ 81), зарекомендував себе посередньо, мав два заохочення та одне стягнення. З 22.01.2020 року відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». По прибуттю в установі після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» в м. Ладижин. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 допустив одне порушення режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, заходи заохочення не застосовувались.
Соціально корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає. Уникає виконання робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення намагається підтримувати в належному вигляді, намагається підтримувати належний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням , але не завжди здійснює за ними належний догляд. Законні вимоги персоналу виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. В взаємовідносинах з іншим засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує з засудженими різної спрямованості. Готовності до самоскерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».
Вину в скоєному визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має. Адміністрація установи вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки засуджений не довів в повній мірі своє виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_4 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, був звільнений від відбування покарання умовно-достроково, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив злочин. При цьому, суд враховує, що саме лише твердження ОСОБА_4 про те що, він довів своє виправлення, не узгоджується з висновком адміністрації установи, оскільки засуджений під час перебування у виправній колонії, не довів свого виправлення і тому застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, оскільки, допускав грубі порушення умов відбування покарання, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, останнє стягнення у вигляді догани було застосоване 06.05.2020 року.

Тому суд, вважає, що вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя