справа №625/390/19
провадження №1-кп/619/369/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року м. Дергачі
Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області у складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000024 від 27.02.2019 у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузнецьк Пензенської області Російської Федерації, громадянина України, українця,одруженого,офіційно непрацевлаштованого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 ,
за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.07.2019 було призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.09.2019 кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_7 .
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні просили вирішити клопотання на розсуд колегії суддів.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбаченні п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, відповідно до ухвали слідчого судді Коломацького районного суду Харківської області від 01.03.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який останній раз ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05.11.2019 продовжено строком до 26.12.2019 включно.
Так, відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Приймаючи до уваги, що встановлені слідчим суддею обставини при обранні міри запобіжного заходу не змінилися, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи те, що у даному кримінальному провадженню не допитані свідки, не досліджені матеріали справи, при цьому колегія суддів вважає, що існують ризики, які передбачені п.п.1, 2 ,3 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити.
Колегією суддів розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно рішення Конституційного суду України від 13.06.2019 року, справа №3-208/2018(2402/18) №4-р/2019, положення частини другої ст.392 КПК України визнано неконституційним. Відповідно вказаного рішення продовження строку тримання під вартою на стадії судового розгляду підлягає оскарженню.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 309, 331, 392 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України вважати продовженим до 05 лютого 2020 року, включно.
Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2