Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/218/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002314 стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 17.12.2019 суд, за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів до 14 лютого 2020 року включно, а умови внесення застави залишив без змін.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ризики встановлені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому з додержанням правил, передбачених розділом II КПК України, суд першої інстанції дійшов до висновку за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що судом повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного.

З врахуванням практики Європейського суду з прав людини, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим, зважаючи на обставини справи прокурор не довід суду належним чином неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що до ОСОБА_7 цілком можливо було б застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту не порушуючи норми КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів апеляційного суду встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення умисного корисливого злочину, що обвинувачений має незняту та непогашену судимість, має нестійкі соціальні зв`язки, законного джерела доходу не має, як наслідок систематично вчиняє корисливі злочини проти власності. З урахуванням наведеного, а також існуванням і на цей час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків, продовжити вчиняти нові злочини, тобто наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, апеляційний суд не вбачає.
Вказані обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається захисник, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив суд першої інстанції та не можуть слугувати підставою для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 від 17.12.2019, залишає без зміни.
Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 лютого 2020 року включно, з визначенням умови внесення застави -, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4