Дата документу 05.06.2020 Справа № 554/2710/20
Провадження №1-кс/554/7942/2020

У Х В А Л А
Іменем України

05 червня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001789 від 20.04.2015 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001789 від 20.04.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, прохали його задовольнити. Вказували на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати щодо підозрюваної менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосування або без електронного приладу контролю. Звернув увагу на те, що підозрювана добровільно з`явилася до Марганецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, визнала вину, щиро розкаялась. У зв`язку з цим, належну процесуальну поведінку здатні забезпечити менш суворі запобіжні заходи.

Підозрювана у судовому засіданні пояснила, що вчинила злочин під впливом скрутного матеріального становища, оскільки їй потрібні були кошти на лікування батька, які їй обіцяли надати, але кошти їй не надали, батько помер. Вона ніде не переховувалася, жила у м.Запоріжжі у сестри, доглядали її дітей. Підозрювана зазначила, що не має наміру переховуватися від слідства, оскільки добровільно з`явилася до поліції, впливати на свідків вона не зможе. Просила не застосувати щодо неї запобіжного захід у вигляді тримання під вартою..

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001789 від 20.04.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Органом досудовим розслідуванням ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у березні-квітні 2015 року остання за попередньою змовою групою осіб з використанням завідомо підроблених довіреностей від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нібито посвідчених посвідчувальним службовцем нотаріусом м.Ларнаки р. Кіпр Панайотіс А. Авраам, підписаних окружним нотаріусом ОСОБА_10 , які нібито апостилізовано у м. Нікосія постійним секретарем Міністерства юстиції та громадського порядку М. Мітзоу за №№ 18923/14, 18923d/14, 18925/14, 18963d/14, 19539а/14, відповідно до яких ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 уповноважили ОСОБА_5 представляти їх інтереси при укладанні договорів з майном ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , умисно з корисливих мотивів шляхом обману придбала право на майно, зокрема: квартиру АДРЕСА_2 , паркувальні місця №№ 1, АДРЕСА_3 , а також нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , після чого вчинила правочини по відчуженню вказаного майна, чим завдали збитки потерпілій ОСОБА_7 на суму 4600200,24 грн., що є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні незаконного придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, а також у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
23.10.2015 повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, направлено за її місцем реєстрації. 28.10.2015 ОСОБА_5 оголошена в розшук.
Після з`явлення ОСОБА_5 до Марганецького ВП, остання 05.06.2020 року повідомлена про підозру за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 05.06.2020 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ; показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інших; протоколами тимчасових доступів до документів у приватних нотаріусів; протоколом обшуку у приватного нотаріуса ОСОБА_16 ; висновком експерта № 70/04-704 від 22.09.2015; висновком експерта № 70/04-713 від 25.09.2015; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що знайшов своє підтвердження ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України , а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що слідчий у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

Беручи до уваги наявність у підозрюваної постійного місця проживання, добровільність з`явлення до поліції, наявність ризику, визначеного ч.1 ст.177 КПК України, який є доведеним слідчим, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369-372, 379, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 04 серпня 2020 року.

Домашній арешт застосувати з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки :

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці;
-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваної може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

П овний текст ухвали складено та оголошено 10.06.2020 року о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1