УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді суду присяжних ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0002444 від 15.06.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 186, п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 04.03.2020 р. відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були продовжені запобіжні заходи у виді тримання під вартою, строк дії яких спливає 04.05.2020 р.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною - вирішує головуючий.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до двох місяців, тобто до 07.06.2020 р., враховуючи, що останні обвинувачуються у скоєнні умисних, корисних особливо тяжких злочинів, скоєних спільно за попередньою змовою групою осіб, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 186, п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за які передбачає позбавлення волі від 10-ти років до 15-ти років або довічним позбавленням волі, всі є громадянами іноземної держави Узбекистану, не мають постійного місця роботи, засобів існування і міцних соціальних зв`язків, а обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мають постійного місця проживання на території України, а також, враховуючи неможливість закінчити розгляд кримінального провадження до 04.05.2020 р., коли спливають строки тримання під вартою обвинувачених, проти чого заперечували всі обвинувачені та їхні захисники, вважаючи можливим змінити всім обвинуваченим міри запобіжних заходів з тримання під вартою на домашній арешт або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, особисте зобов`язання з огляду на відсутність і недоведеність достатніх ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на які послався прокурор.

Представниця потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 та перекладач ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

В судове засідання не з`явились основні та запасні присяжні з підстав відсутності (припинення) транспортного сполучення загального користування між населеними пунктами Овідіопольського району Одеської області, в яких вони проживають у зв`язку з продовженим з 03.04.2020 р. до 24.04.2020 р. включно на всій території України згідно Постанови КМУ № 239 від 25.03.2020 р. карантином (надзвичайною ситуацією через пандемію коронавірусу) з приводу загострення ситуації, пов`язаної з запобіганням поширенню гострого респіраторного захворювання, спричиненого коронавірусом «COVID-19».

Судом встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у скоєнні умисних, корисних особливо тяжких злочинів, скоєних спільно за попередньою змовою групою осіб, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 186, п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за які передбачає позбавлення волі від 10-ти років до 15-ти років або довічним позбавленням волі, всі є громадянами іноземної держави Узбекистану, не мають постійного місця роботи, засобів існування і міцних соціальних зв`язків, а обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мають постійного місця проживання на території України, а тому на думку суду, можуть переховуватися від суду, в будь-який момент покинути межі України, а також можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити займатися злочинною діяльністю чи ухилитися від суду, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строки тримання під вартою у відношенні всіх трьох обвинувачених на строк до двох місяців, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу з урахуванням осіб обвинувачених та тяжкості скоєних ними особливо тяжких умисних, корисних злочинів, не зможе запобігти ризику вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень, а закінчити розгляд матеріалів кримінального провадження до 04.05.2020 р., коли спливають строки утримання під вартою всіх трьох обвинувачених неможливо з об`єктивних причин, беручи до уваги карантин (надзвичайну ситуацію через пандемію коронавірусу «COVID-19»), запроваджений та продовжений з 03.04.2020 р. до 24.04.2020 р. включно на всій території України згідно Постанови КМУ № 239 від 25.03.2020 р., надмірну завантаженість кримінальними та цивільним справами, які перебувають у провадженні колегії суддів, які входять до складу суду присяжних, невизнання вини всіма обвинуваченими, та у зв`язку з чим, визначений судом повний порядок та обсяг дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, який триває до цього часу, що потребує значного часу, зокрема, огляд відеозаписів по справі та допит обвинувачених.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченим - не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні всіх трьох обвинувачених судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити ;

2.Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор № 21» на строк до 7 червня 2020 року ;

3.В задоволенні клопотання обвинувачених та їхніх захисників про заміну запобіжних заходів з тримання під вартою на інші, не пов`язані з позбавленням волі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суду присяжних ОСОБА_1