КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/405/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Баку, Республіки Азербайджан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2015 за ч.2 ст.186; ч.1 ст.263; ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2015 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 30.04.2016, приблизно о 04 годині 20 хвилин, він, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись у підземному пішохідному переході, що неподалік будинку №3, по проспекту Гагаріна, в місті Києві, відкрито заволоділи чужим майном. Так, ОСОБА_8 наблизився до потерпілого ОСОБА_10 , а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходилась позаду та спостерігала за навколишнім середовищем, щоб у випадку небезпеки та появи сторонніх осіб попередити обвинуваченого. ОСОБА_11 , скоротивши відстань до потерпілого та, шляхом насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс ОСОБА_10 один удар ногою в область грудей, внаслідок чого останній впав на землю, подолавши таким чином опір з його боку. В подальшому ОСОБА_8 зірвав з ременя на штанах потерпілого, в які був одягнений останній, сумку з особистими речами ОСОБА_10 на загальну суму 11 145 гривень, тобто повторно здійснив грабіж. Після цього ОСОБА_11 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року і закрити кримінальне провадження.

На думку апелянта вирок є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт вбачає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в тому, що суд не надав належної правової оцінки доказам, які поклав в основу обвинувального вироку, а обмежився лише їх перерахуванням. Крім того, суд врахував в якості доказу винуватості обвинуваченого не процесуальні документи, такі як протокол прийняття заяви про вчинення злочину, рапорт заступника командири роти № 4. Крім того, суд взяв до уваги ряд недопустимих доказів. Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_10 й свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілий був на місці затримання апелянта, а отже задовго до проведення процесуальної дії - пред`явлення особи для впізнання бачив впізнаного ним ОСОБА_8 . Тому вважає, що дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2019 суд повинен був визнати недопустимим доказом.
Крім того ОСОБА_8 вважає, що зазначені у вироку в якості доказу такі документи, як протоколи огляду предметів від 29.06.2016 та 17.06.2016, протокол пред`явлення речей для впізнання від 17.06.2016, чек № 2904 від 18.03.2016, постанова про визнання речовими доказами і передача їх на зберігання від 17.06.2016, жодним чином не підтверджують того, що саме він вчинив злочин.
Обвинувачений вказує про наявність суперечностей між показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та даними протоколу огляду місця події складеного 30.04.2016. Зазначені свідки під час судового розгляду вказали, що їх було запрошено поліцейськими для підписання протоколу огляду місця події о 04 годині 30.04.2016 і вони лише бачили обвинуваченого в кайданах, після чого підписали надані документи та поїхали по роботі. Натомість в протоколі зазначено інший час його складання. Такі суперечності залишилися поза увагою суду.
ОСОБА_8 вбачає неповноту судового розгляду в тому, що залишились не перевіреними обставини перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим він помилково вказав на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила відносно нього грабіж. Крім того, не було допитано свідка ОСОБА_16 та не призначено дактилоскопічної експертизу на предмет виявлення відбитків обвинуваченого на мобільному телефоні потерпілого.
Апелянт вважає, що суд, мотивуючи прийняте рішення, невірно виклав його показання у вироку, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти скасування вироку, оскільки вважає його законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Зокрема вина обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були понятими під час огляду місця події, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , які працюють поліцейськими та, отримавши виклик про вчинення грабежу, здійснювали затримання ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_18 , в присутності якого відбувалось затримання обвинуваченого та даними протоколів огляду місця події від 30.04.2016 з ілюстрованою фото таблицею та схемою до нього, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2016, та іншими доказами. Наявні докази є належними та допустимими.

Так, потерпілий ОСОБА_10 , будучи допитаним під час судового розгляду підтвердив, що ОСОБА_11 разом з іншим чоловіком вчинили відносно нього грабіж. Даючи суду показання потерпілий зазначив, що 30.04.2016, приблизно о 04 годині 20 хвилин, він, повертаючись додому, зайшов до підземного переходу по проспекту Миру в м. Києві. Там побачив двох чоловіків іншої національності, одним з яких був обвинувачений, які йшли йому на зустріч. Коли вони проходили поруч, обвинувачений ногою вдарив потерпілого в грудну клітину. Від удару останній впав, а обвинувачений вирвав сумку з речами, яка висіла на поясі. Чоловік, який був разом з обвинуваченим ОСОБА_11 , стояв поруч та після нападу, разом з обвинуваченим та викраденими речами, серед яких були ключі, мобільний телефон «Самсунг Дуос», кредитні картки, гроші, сигарети, посвідчення водія, побігли в напрямку станції метро «Чернігівська». Одразу після грабежу потерпілий зателефонував в поліцію, повідомив про злочин, описав зовнішній вигляд осіб, які його вчинили, після чого побіг самостійно їх шукати. Через короткий проміжок часу йому зателефонували з поліції та повідомили, що затримано двох осіб, ззовні схожих за описом. Поліцейські підібрали ОСОБА_10 біля переходу і вони всі разом поїхали на місце де затримали вказаних осіб. По приїзду потерпілий одразу впізнав затриманого ОСОБА_11 з іншим чоловіком та підтвердив, що це дійсно були особи, які викрали у нього речі. З викраденого йому показали тільки мобільний телефон, який він одразу впізнав та зайшовши в контакти телефону, пересвідчився, що це дійсно його пристрій зв`язку.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , будучи допитаними під час судового розгляду вказали, що працюють поліцейськими та 30.04.2016 перебували на чергуванні й отримали повідомлення про вчинення грабежу особами кавказької національності. В районі Дарницької площі були помічені ОСОБА_11 з ще однією особою, які за зовнішніми рисами схожі на осіб, які вчинили грабіж. Останні, побачивши патруль поліцейських, почали втікати. При цьому під час їх затримання ОСОБА_11 викинув з кишені своєї куртки мобільний телефон. Коли на місце затримання вказаних осіб прибув патруль поліції з потерпілим, він одразу вказав на ОСОБА_11 та іншого чоловіка, які в підземному переході викрали його особисті речі, в тому числі й мобільний телефон. В подальшому слідчо-оперативною групою були проведені необхідні слідчі дії.
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2016 потерпілий впізнав ОСОБА_11 , як одну з осіб, яка вчинила відносно нього грабіж. Дана слідча дія проведена відповідно до вимог ст. 228 КПК України, а тому судом обґрунтовано взято до уваги отримані в результаті її проведення докази. Враховуючи, що потерпілий вказав на місці затримання обвинуваченого як на особу, що заволоділа його речами, підстав для визнання вказаного доказу недопустимим, колегія суддів не вбачає.
Перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується наявними доказами. При цьому останній й на місці затримання обвинуваченого, й під час впізнання, а також в судовому засідання наполягав, що саме ОСОБА_8 разом з іншою особою скоїв грабіж.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що приймали участь в якості понятих під час огляду місця події 30.04.2016. В їх присутності у обвинуваченого та іншої особи, які були в кайданах, вилучено гроші й цигарки. Поблизу на землі був мобільний телефон «Самсунг Дуос» та інші речі. В їх присутності було проведено огляд та складено відповідний протокол, який останні підписали. Згідно з даними протоколу огляду місця події 30.04.2016 з ілюстративною таблицею та схемою до нього, по проспекту Гагаріна, 18-А в м. Києві, на асфальтному покритті виявлено мобільний телефон марки «Samsung Duos», що належить потерпілому. Біля зазначеного місця були присутні обвинувачений ОСОБА_8 у якого вилучено особисті речі, а також ОСОБА_19 , у якого вилучено запальничку марки "Віg", та особисті речі.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання показань свідків та даних зазначеного протоколу недопустимими доказами. Розбіжності в показаннях цих свідків та протоколі огляду місця події викликані тривалим проміжком часу між подією та допитом свідків в судовому засіданні.
Згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.06.2016 потерпілий впізнав серед чотирьох належну йому запальничку марки "Віg", що була вилучена згідно протоколу від 30.04.2016, зазначеному вище.
На думку колегії суддів, надані стороною обвинувачення докази доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

Враховуючи відсутність даних про наявність на вилученому мобільному телефоні потерпілого відбитків пальців, підстав для призначення дактилоскопічної експертизи немає. Судом першої інстанції вживалися заходи щодо виклику в засідання свідка ОСОБА_16 , однак останній не з`явився. Тому доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду є безпідставними.

Доводи апелянта про невірне викладення його показань у мотивувальній частині вироку також є необґрунтованими, оскільки вони відповідають зафіксованим показанням на технічному носії. Показанням ОСОБА_8 про невизнання винуватості та щодо пред`явленого обвинувачення суд першої інстанції надав належну оцінку, перевірив їх та обґрунтовано визнав їх такими, що спростовуються наявними доказами.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року відносно ОСОБА_8 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга обвинуваченого, доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/405/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Баку, Республіки Азербайджан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2015 за ч.2 ст.186; ч.1 ст.263; ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_20 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 28 січня 2020 року о 10 годині.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4