У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
представника органу пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку та направлення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працівника ТОВ «АВЕ Ужгород»,

для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 21 січня 2020 року о 13.00 год.

У поданні начальник Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 ставить питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 для відбування призначеного йому за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2018 року покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Посилається на те, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Перечинського РВ з питань пробації 27 листопада 2018 року. 10 грудня 2018 року засудженого ОСОБА_4 було поставлено на облік та ознайомлено з умовами і порядком відбування покарання, з наслідками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, отримано підписку про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку чи порушення умов відбування покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом, а його направлено для реального відбування призначеного покарання; згідно зі ст. 13 КВК України засудженому ОСОБА_4 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та призначено дні явки для реєстрації в Перечинський РВ з питань пробації другий та четвертий понеділок кожного місяця, за що він особисто розписався. Під час перебування на обліку ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони. Так, 26 грудня 2018 року засуджений не з`явився на реєстрацію до Перечинського підрозділу пробації, а 14 січня 2019 року надав пояснення про те, що не з`явився, тому що перебував на службі у військовій частині НОМЕР_1 . Оскільки підтверджуючу довідку ним надано не було, тому йому винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушення умов реєстрації. Однак дане попередження було анульоване, так як згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 №1303 від 01 липня 2019 року, 26 грудня 2018 року солдат ОСОБА_4 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . У подальшому ОСОБА_4 не з`явився для реєстрації 25 лютого 2019 року, а 01 березня 2019 року надав пояснення про те, що не з`явився для реєстрації, тому що хворів, однак довідку від лікаря надати не може, так як не звертався за медичною допомогою. Цього ж дня йому винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушень умов реєстрації. 25 березня 2019 року ОСОБА_4 знову не з`явився на реєстрацію, а 08 квітня 2019 року надав пояснення про те, що не з`явився для реєстрації, так як перебував на службі у військовій частині та зобов`язався надати підтверджуючу довідку 12 квітня 2019 року. У зв`язку з неявкою ОСОБА_4 на реєстрацію до Перечинського підрозділу пробації 22 квітня та 13 травня 2019 року було подано запит до Перечинського РВК для підтвердження факту перебування засудженого на військовій службі. 27 травня 2019 року надійшла відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 , однак з 25 січня 2019 року рахується самовільно залишивши частину. 27 травня 2019 року ОСОБА_4 знову не з`являється для реєстрації. 30 травня 2019 року після чергового виклику засуджений з`явився до органу пробації та стверджував, що допустив вищевказані порушення через перебування у військовій частині, а останнім часом на полігоні АДРЕСА_2 . Оскільки в особовій справі містяться відомості з військового комісаріату, про те, що ОСОБА_4 з 25 січня 2019 року рахується самовільно залишившим частину, йому було винесено попередження за неявки на реєстрацію 25 березня, 22 квітня, 13 та 27 травня 2019 року без поважних на те причин. У свою чергу ОСОБА_4 зобов`язувався підтвердити поважність причин своєї неявки відповідними довідками. Так, засуджений надав до підрозділу пробації довідку в/ч НОМЕР_1 від 25 березня 2019 року, у якій зазначено, що солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі з 15 липня 2016 року по теперішній час. Оскільки відомості у вказаній довідці не збігались з відомостями, наданими військоматом, підрозділом пробації зроблено запит до в/ч НОМЕР_1 з метою підтвердження перебування у військовій частині (на військовій службі) ОСОБА_4 у дні, в які він не з`являвся для реєстрації. 15 липня 2019 року надійшла відповідь з військової частини № НОМЕР_2 від 01 липня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_4 був відсутній на військовій службі 25 березня, 22 квітня та 13 травня 2019 року, так як рахувався таким, що самовільно залишив військову частину з 22 січня 2019 року по 14 травня 2019 року та надали витяг з наказу №103 від 16 травня 2019 року про те, що солдат ОСОБА_4 звільнений у запас та виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З вищевказаного випливає, що ОСОБА_4 надав до органу пробації завідомо неправдиві відомості. Оскільки засуджений допустив шість неявок на реєстрацію до Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області без поважних на те причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому просить подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти даного подання заперечили та просили у його задоволенні відмовити, при цьому посилаючись на обставини викладені у раніше поданих письмових запереченнях.

У судовому засіданні начальник Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області пояснила, що ОСОБА_4 під час перебування на обліку не дотримувався виконання покладених на нього обов`язків, а саме шість разів не з`явився на реєстрацію до органу пробації.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Обміркувавши пояснення представника органу пробації, заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18 жовтня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2018 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0002931 прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Також встановлено, що під час іспитового строку ОСОБА_4 шість разів (26 грудня 2018 року, 25 лютого, 25 березня, 22 квітня, 13 та 27 травня 2019) не з`явився для реєстрації до Перечинського підрозділу пробації.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом № 270/1560 Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року (далі Інструкція) якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Разом з цим, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 26 грудня 2018 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації, оскільки перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №1303 від 01 липня 2019 року (а. с. 93).

Також встановлено, що згідно довідки № 790 від 25 березня 2019 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_3 з 15 липня 2016 року по теперішній час (а. с. 74).

Крім цього встановлено, що згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 був звільнений у запас за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом А Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту та направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з 16 травня 2019 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а. с. 94).

Таким чином, у матеріалах справи існують суперечності між відповідними документами та поданням органу пробації.

Як вбачається з матеріалів подання ОСОБА_4 є бойовим солдатом та не зміг з`явитися на реєстрацію до органу пробації через перебування на військовій службі, що свідчить про відсутність у такого умислу на невиконання покладених нього обов`язків вироком суду.

Крім цього, суд критично ставить до твердження начальника органу пробації, що ОСОБА_4 рахувався таким, що самовільно залишив військову частину з 22 січня 2019 року по 14 травня 2019 року, оскільки не надано жодних належних та допустимих доказів щодо самовільного залишення військової частини, зокрема копії вироку суду про визнання ОСОБА_4 винним повторно у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України.

Згідно п. 5.1. Інструкції поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені (частина 5 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_4 не з`являвся на реєстрацію до Перечинського РС Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області з поважних причин, а також те, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження небажання засудженого стати на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і його направлення для відбування покарання, суд приходить до висновку, що подання є передчасним та до задоволення не підлягає.

Крім цього суд враховує те, що ОСОБА_4 проживає у громадянському шлюбі з ОСОБА_8 , має на утриманні одну дитину, працевлаштований у ТОВ «АВЕ Ужгород», позитивно характеризується за місцем роботи, у зв`язку з чим фактично не ставить суспільної небезпеки, що з врахуванням принципів кримінально-виконавчого законодавства (ст. 5 КВК України) є додатковою підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. ст. 5, 166 КВК України, ст. 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2018 року відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1