16.01.2020
Провадження № 1-кп/522/2172/19
УХВАЛА

16 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянуши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання стосовно доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Під час судового засідання прокурор вважала за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому, з тих підстав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та існують ризики, що він буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисники обвинуваченого, заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вишляді тримання під вартою, та просили обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисників.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Так, судом раніше було зазначено, що існує ризик, що ОСОБА_7 підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім цього, суд вказує, що даний ризик підтверджується також тією обставиною, що обвинувачений в порушення вимог чинного законодавства, при зміні місця проживання не зареєструвала своє місце проживання, як того вимагає п. 4 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207. Така обставина, свідчить про імовірність зміни місця проживання особи без повідомлення про це компетентних органів, що в свою чергу свідчить про порушення ОСОБА_7 своїх обов`язків, як особи, котра проживає на території України. Варто зазначити, необхідність реєструвати своє поточне місце проживання, є законодавчо закріпленою задля можливості ведення офіційної переписки із особою, а також можливістю встановити її місце знаходження у разі потреби.

Також суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, зважаючи на що, суд вбачає також реальним ризик, що у разі не застосування запобіжного заходу обвинувачений може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд також бере до уваги вагомість доказів, тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі визнання його винним, вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають знаходження обвинуваченого під вартою, відсутність стійких соціальних зв`язків у вигляді постійного зареєстрованого місця проживання, чи сім`ї.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, колегія -

УХВАЛИВ:

Продовжити термін тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до двох місяця, тобто до 16.03.2020 року, включно.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення в частині продовження терміну утримання обвинуваченого під вартою.

Ухвала може бути оскаржена в передбачений законом строк.

Суддя: ОСОБА_1