ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1449/20 Справа № 171/1716/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001299 за апеляційними скаргами прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2016 року, стосовно ОСОБА_11 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повернуто прокурору Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що на час виконання ст.291 КПК України у кримінальному провадженні № 0001299, а саме 19.09.2017 року, у постанові від 24.10.2016 року про призначення групи прокурорів, в порушення вимог ст.ст.37,110 КПК України відсутній підпис заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , а тому прокурор ОСОБА_8 затвердив обвинувальний акт та приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції без відповідних повноважень до 14.06.2018 року - до зміни групи прокурорів.
Відсутність повноважень у прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на час затвердження обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні встановлено Дніпровським апеляційним судом під час апеляційного провадження, вказане порушення вимог кримінального процесуального закону стало підставою для скасування вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року.
Не містить підпису заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_13 і повідомлення начальнику СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.10.2016 року, вказане повідомлення також не містить номеру реєстрації вихідної кореспонденції.

В апеляційних скаргах:
- прокурор просить ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001299 відносно ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 125 КК України повернуто прокурору Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, скасувати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом при задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту не прийнято до уваги долучену прокурором копію постанови від 24.10.2016 року, оскільки на думку суду «...прокурором не надано належних та допустимих доказів, що вказана постанова підписана ОСОБА_15 саме 24.10.2016, а не в інший день, в тому числі до затвердження обвинувального акту 19.09.2017». Вважає, що вищевказане твердження суду про відсутність повноважень прокурора ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні, а також відсутність належних доказів щодо дати підписання постанови 24.10.2016, не відповідає дійсності.
Вказує на те, що в підготовчому судовому засіданні 02.03.2020 року прокурором заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження копії постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001299 від 24.10.2016, що засвідчена підписом заступника прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , а також надано для огляду оригінал вказаної постанови, а тому у суду були відсутні підстави ставити під сумнів достовірність та належність постанови про призначення групи прокурорів від 24.10.2016 року.
Зазначає, що вимоги до складання обвинувального акту, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, не порушено слідчим при складанні та прокурором при затвердженні обвинувального акту, а в ухвалі суду від 02.03.2020 року судом не зазначено, які саме вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України порушено слідчим та прокурором при складанні та затвердженні обвинувального акту відносно ОСОБА_11

- представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року скасувати з причин істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що такі малозначні порушення, як відсутність підпису на копії постанови заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про призначення групи прокурорів від 24.10.2016 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження, безпідставно визнані судом першої інстанції істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки копія вказаної постанови з підписом заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_13 міститься в наглядовому провадженні прокурора і була пред`явлена до огляду в судовому засіданні під час підготовчого судового засідання. Таким чином повноваження прокурора під час затвердження обвинувального акту підтверджується належними доказами. На підставі вказаної постанови прокурор ОСОБА_8 був включений до групи прокурорів і оголював її та відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням та був уповноважений затверджувати обвинувальний акт, а не належним чином оформлена копія такої постанови, що долучена до матеріалів кримінального провадження, не є суттєвим порушенням, яке могло б потягнути за собою повернення прокурору обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, оскільки всі відомості, передбачені ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить в повному обсязі. А посилання суду першої інстанції на те, що вищезазначена постанова могла бути підписана ОСОБА_13 не в день винесення -24.10.2016 року, а в інший день, в том числі до затвердження обвинувального акту 19.09.2017 року, є баченням суду на вказані обставини, оскільки не доведено протилежне.
Вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 складено відповідно до вимог КПК України, тому ухвала суду про його повернення підлягає скасуванню, з подальшим призначенням розгляду справи у суді зі стадії підготовчого судового засідання.

Від представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява, в якій він зазначив про підтримання поданої апеляційної скарги та просив апеляційний розгляд проводити за відсутності потерпілого та його представника.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити, захисник обвинуваченого заперечувала проти їх задоволення. В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Також стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Також у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.
Крім того, відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Як убачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_11 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як орган досудового розслідування з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що на час виконання ст.291 КПК України у кримінальному провадженні № 0001299, а саме 19.09.2017 року, у постанові від 24.10.2016 року про призначення групи прокурорів, в порушення вимог ст.ст. 37,110 КПК України відсутній підпис заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , а тому прокурор ОСОБА_8 затвердив обвинувальний акт та приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції без відповідних повноважень до 14.06.2018 року - до зміни групи прокурорів. Вказане порушення вимог кримінального процесуального закону було встановлено Дніпровським апеляційним судом під час апеляційного провадження, та стало підставою для скасування вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року.
Втім, у даному конкретному випадку колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та наразі вважає його передчасним, оскільки, як убачається з наданих матеріалів, оригінал постанови про призначення групи прокурорів від 24.10.2016 року з підписом заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_12 наявний в наглядовому провадженні сторони обвинувачення і був наданий прокурором ОСОБА_8 суду для огляду в судовому засіданні під час підготовчого судового засідання. Підстав піддавати сумніву достовірність та належність даного процесуального документу немає. Таким чином, на думку апеляційного суду, на підставі даної постанови прокурор ОСОБА_8 був включений до групи прокурорів, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України, здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням та був уповноважений затверджувати обвинувальний акт, у передбачений чинним законодавством спосіб, а неналежним чином оформлена копія вказаної постанови, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, не є істотним порушенням, яке має наслідком повернення прокурору обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 - задовольнити.
Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4