Провадження № 11-кп/4820/303/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 680/376/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України (ст.399 КПК України)
У х в а л а
про залишення апеляційної скарги без руху

05 березня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Віньковецького районного суду від 28 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Віньковецького районного суду від 28 січня 2020 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 ( шістсот вісімдесят ) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 7969,90 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, при перевірці якої на відповідність вимог ст.ст.392, 393, 395, 396, 399 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишення її без руху, так як її вимоги не ґрунтуються на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення. Виходячи з положень даної норми закону, вимоги, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення, повинні бути обґрунтованими та відповідати повноваженням судової інстанції за наслідками їх розгляду.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, вказані вимоги кримінального процесуального закону апелянтом не дотримані.

Зокрема, в апеляційній скарзі сторона захисту просить оскаржуваний вирок скасувати частково, та ухвалити новий вирок, яким відмовити у задоволенні цивільного позову.

Однак, така позиція апелянта не узгоджується з чинним кримінальним процесуальним законом та суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Так, апеляційний суд, у відповідності до положень ч.1 ст.417 КПК України, за результатами апеляційного розгляду приймає рішення у формі вироку або ухвали.

Рішення у формі вироку, суд апеляційної інстанції може ухвалити виключно у випадках визначених в ст.420 КПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідністю застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; та у зв`язку із неправильним звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При цьому слід враховувати, що, відповідно до ч.1 ст.421 КПК, винесення рішення у суді апеляційної інстанції, яким погіршується становище обвинуваченого, можливе лише у випадку подання апеляційної скарги прокурором, потерпілим чи його представником. Погіршення становища означає, зокрема, застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшення сум, які підлягають стягненню.

В той же час, жодної з підстав вказаного переліку апелянтом не наведено. Тобто, обґрунтування такої вимоги, як скасування вироку та ухвалення нового вироку, в апеляційній скарзі відсутня. Більше того, така вимога не є можливою й з огляду на сам процесуальний статус сторони захисту. Аналогічна позиція міститься у рішенні Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі за №754/2764/17.

Оскільки вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, перевіряється судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги, а ці межі в даному випадку апелянтом не визначені і з вимогами кримінального процесуального закону не узгоджені, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишення без руху, з наданням терміну для усунення її недоліків.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Таким чином, вимога про надання до суду апеляційної інстанції копій апеляційних скарг у необхідній кількості є безумовною, вона прямо визначена в законі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, загальна кількість учасників даного провадження, окрім обвинуваченого, налічує 2-х осіб, а саме прокурор та потерпілий.

Кожен із цих учасників окремо повинен отримати копію апеляційної скарги для ознайомлення із нею та подання заперечень.

Разом з тим, обвинуваченим була надана лише одна копія апеляційної скарги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВС від 21 листопада 2019 року (справа №757/57453/17-к), суд не наділений повноваженнями виготовляти копії апеляційних скарг для направлення їх всім учасникам провадження, ця вимога висувається виключно до особи, яка подає таку скаргу, а згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 28 лютого 2019 року (справа №159/4050/17), ненадання суду необхідної кількості примірників апеляційних скарг, є безумовною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

З урахуванням наведеного, у поданій апеляційній скарзі, обвинуваченому необхідно привести свої вимоги у відповідність із нормами діючого кримінального процесуального законодавства, з урахуванням того, які рішення (форми рішень) та на яких правових підставах суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами їх розгляду (положення ст.407 КПК України), дотриматись обов`язку щодо подачі копій апеляційної скарги у кількості, необхідних для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Особі, яка подала апеляційну скаргу, належить роз`яснити, що виправлення недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі особою нової апеляційної скарги. При цьому нова апеляційна скарга повинна відповідати усім вимогам, зазначеним у ст.396 КПК України (правовий висновок Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі за №756/9044/16-к).

У випадку не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута, однак залишення апеляційної скарги без руху або їх повернення не позбавляє права апелянта повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 396, 398, 399 КПК України,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Віньковецького районного суду від 28 січня 2020 року, залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 3 (трьох) днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2