Справа №705/356/20
1-кп/705/744/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження № 0001250 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою колегії суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 22.05.2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 . Та ОСОБА_7 строком на 60 днів, оскільки на момент сплину строку тримання під вартою судовий розгляд не закінчено та існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що прокурором не наведено ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не підтверджено винність його підзахисного у інкримінованому останньому злочині.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження йому строку тримання під вартою, підтримав думку свого захисника та просив суд обрати відносно нього міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зазначив, що його батьки мають похилий вік і потребують його догляду, а також вказав, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, йому необхідно пройти курс лікування, що неможливо при перебуванні під вартою.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що прокурором не наведено будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не доведено підозру. Просить суд обрати його підзахисній ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки вона є інвалідом, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, один із яких є інвалідом, та мати, яка також є інвалідом.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, підтримала думку свого захисника та просить суд обрати їй міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено строк тримання під вартою, який закінчується 22 травня 2020 року.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1-5 цієї частини. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Тримання під вартою є найбільш суворим, винятковим запобіжним заходом, який, згідно зі ст. 183 КПК України застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У ст. 197 КПК України вказано, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів з моменту проголошення ухвали, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 характеризується негативно, обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, тому, на думку колегії суддів, застосування іншої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених. Закінчити судовий розгляд зазначеного кримінального провадження не надається можливим до сплину строку дії запобіжного заходу, оскільки не допитані свідки, не досліджені письмові матеріали кримінального провадження, не допитані обвинувачені, апродовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів з моменту проголошення ухвали, а саме з 19 травня 2020 року по 17 липня 2020 року, включно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів з моменту проголошення ухвали, а саме з 19 травня 2020 року по 17 липня 2020 року, включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам, та направити начальнику ІТТ № 2 ГУ Національної поліції в Черкаській області та начальнику Черкаського слідчого ізолятора, до відома та для виконання.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3