Справа №463/6324/19
Провадження №1-кп/463/181/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2019 року за № 0001320 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не судимого, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації та постійного визначеного місця проживання,

за ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в обвинуваченого ОСОБА_6 в ніч з 29 на 30 травня 2019 року, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився в недобудованому закинутому приміщенні, яке розташоване на відстані приблизно тридцяти метрів навпроти задньої частини будівлі гуртожитку № 7 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького за адресою: м. Львів, вул. Мечнікова, 8а, виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 . В ході конфлікту ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаками в ділянку обличчя та тулуба, коли ОСОБА_7 лежав на землі, обвинувачений наніс йому декілька ударів предметом, схожим на цеглу, в область потиличної ділянки. Внаслідок нанесених травм ОСОБА_7 помер.

Причиною смерті ОСОБА_7 є тупа відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток основи черепа з крововиливами під оболонку та у речовину головного мозку, котра ускладнилась набряком, яка утворилась при життєво, незадовго до настання смерті від неодноразової дії тупих предметів та відповідно до наказу № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року є небезпечним для життя в момент заподіяння, а тому відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні 26 вересня 2019 року обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав і пояснив, що 29 травня 2019 року ОСОБА_7 вдень прийшов на недобудову на території Львівського національного медичного університету, біля котельні, де перебував він і ОСОБА_8 та попросився побути до вечора, оскільки мав зустріч о 1:00 годині ночі на вул. Мечнікова. Він та ОСОБА_7 пішли та придбали дві пляшки горілки, оскільки останній мав гроші, та пачку сигарет. Потім пішли в ломбард на вул. Личаківській, де ОСОБА_7 здав кнопочний телефон «Нокіа», за який отримав 200 гривень. Повернувшись назад до недобудови, розпили на трьох (він, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) дві пляшки горілки та грали в карти. Потім обвинувачений пішов та придбав ще одну пляшку горілки та сигарети. Повернувшись назад, ОСОБА_7 пропонував йому піти красти металобрухт, на що він відмовився та пішов на столики кафе біля готелю «Еней» де пробув до 7-7:30 год. 30 травня 2019 року. Повернувшись зранку в недобудову, ОСОБА_8 повідомила йому, що ОСОБА_7 вночі пішов на зустріч і не повернувся. Потім приблизно о 9 годині 30 хвилин він з ОСОБА_8 знайшли на першому поверсі недобудови тіло ОСОБА_7 та викликали поліцію.

В судовому засіданні 29 квітня 2020 року обвинувачений подав додаткові письмові пояснення у вигляді клопотання, які оголосив в судовому засіданні про те, що 29 травня 2019 року приблизно о 15 годині 30 хвилин пішов у своїх справах на ринок «Добробут», після чого поїхав на Стрийський автовокзал, де пробув аж до ранку 30 травня 2019 року. Зранку приїхав до ОСОБА_8 в недобудову на території Львівського національного медичного університету, де він з ОСОБА_8 виявили тіло ОСОБА_7 , після чого викликали працівників поліції. Вказав, що на нього чинився тиск, а тому просив не брати до уваги всі покази, які він давав на досудовому розслідуванні, в тому числі під час проведення слідчого експерименту за його участі. Вказав, що ніякого злочину не вчиняв і ОСОБА_7 не вбивав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, його вина в повному об`ємі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що її брат ОСОБА_7 мав слабкість до алкогольних напоїв, а тому допомагала йому в лікуванні, однак в січні 2019 року він від такого відмовився. Останній раз з братом спілкувалась 25-26 травня 2019 року, коли він просив в неї гроші. Перерахувала на його картку 250 чи 450 гривень, точно не пригадує. 2 або 3 червня 2019 року до неї подзвонили з Личаківського відділу поліції та повідомили про необхідність опізнання тіла. Під час опізнання впізнала брата та вказала, що розтин показав насильницьку смерть.

Показами свідка ОСОБА_9 про те, що вона проживала в недобудові навпроти задньої частини будівлі гуртожитку № 7 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на першому поверсі разом з ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на третьому. Останній раз бачила ОСОБА_7 в кінці весни 2019 року, точної дати не пригадує, як він підіймався на гору у вказаній недобудові, до ОСОБА_6 . Потім чула крики та більше ОСОБА_7 живим не бачила. Вказала, що ОСОБА_6 зніс труп ОСОБА_7 на перший поверх та казав ОСОБА_10 не викликати поліцію.

Протоколом огляду місця події від 30 травня 2019 року та додатком до протоколу відеозаписом огляду місця події, відповідно до яких об`єктом огляду є триповерхова недобудова, яка знаходиться позаду гуртожитку № 7 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького за адресою м. Львів, вул. Мечнікова, 8а, в якій зліва по сходах вниз виявлено тіло чоловіка, яке лежало на предметі схожому на двері та на якому виявлено сліди речовини бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 4 червня 2019 року відповідно до якого об`єктом огляду було приміщення обласного судово-медичного моргу, за адресою м. Львів, вул. Пекарська, 52, в залі № 1 виявлено та вилучено одяг з трупа ОСОБА_7 , а саме куртку темно синю з жовтими вставками з слідами речовини бурого кольору, синій светр з слідами речовини бурого кольору, чорні спортивні штани з слідами речовини бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 4 червня 2019 року та додатком до протоколу відеозаписом огляду місця події, відповідно до яких об`єктом огляду є триповерхова недобудова, яка знаходиться позаду гуртожитку № 7 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького за адресою м. Львів, вул. Мечнікова, 8а, в якій на третьому поверсі виявлено та вилучено ковдру зі вставками квітів з слідами речовини бурого кольору та частину килима з слідами речовини бурого кольору.

Висновком експерта № 810/2019-ім від 26 липня 2019 року відповідно до якого у слідах на ковровому покритті, на ковдрі, які вилучені під час огляду місця події, виявлена кров людини та антигени А, Н за ізосерологічною системою АВ0, що може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти В зі супутнім антигеном Н, в тому числі і від ОСОБА_7 .

Лікарським свідоцтвом про смерть № 508/19 від 1 червня 2019 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_7 є набряк, набухання головного мозку, перелом кісток черепа з крововиливом під оболонки та речовину головного мозку, які утворились внаслідок контакту з тупим предметом і відповідно до наказу № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року є небезпечним для життя в момент заподіяння, а тому відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Висновком експерта № 508/2019 від 14 червня 2019 року відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_7 , 1975 року народження, є тупа відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток основи черепу з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, котра ускладнилась набряком, набухання речовини головного мозку і підтверджується результатами судово-медичної експертизи його трупа та даними додаткових методів дослідження. Враховуючи розвиток трупних змін слід вважати, що смерть могла настати біля двох діб до розтину його тіла. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 було виявлено тупу відкриту черепно-мозкову травму у вигляді: перелому потиличної кістки зліва, котрий проходить біля горизонтальної лінії хрестоподібного підвищення, опускається вниз, роздвоюючись на дві гілки, одна з яких проходить біля великого потиличного отвору, інша піднімається на задню стінку пірамідки клиновидної кістки зліва, плямистих крововиливів в м`які мозкові оболонки в правій лобній частці, правій скроневій частці, правій потиличній, лівій скроневій, лівій потиличній, в півкулях мозочка, в ділянці варолієвого моста та мозочка, крововиливів у речовину головного мозку в правій лобній, правій скроневій та лівій потиличній частках, крововиливу в м`які тканини голови в лівій потиличній ділянці, саден в тім`яній ділянці голови по середині та в правій лобно-скроневій ділянці, саден та забійних ран на підборідді та в лівій завушній ділянці. Вказана тупа відкрита черепно-мозкова травма утворилась при життєво, незадовго до настання смерті від неодноразової дії тупих предметів, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крім цього було виявлено синці на внутрішній поверхні ділянки правого променево-зап`ясного суглобу, на тильній поверхні лівої китиці та фаланг пальців, садно в ділянці головки другого пальця лівої китиці, котрі утворились прижиттєво, біля однієї доби до настання смерті від контакту з тупими предметами, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. При судово-токсилогічній експертизі крові з група ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості 2,96 проміле. Вказана концентрація алкоголю в крові при житті може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 було виявлено морфологічні ознаки помірного фіброзу вінцевої судини серця, кисти в нирці, жирової дистрофії печінки та панкреофіброзу, котрі в даному випадку в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Кров від трупа ОСОБА_7 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВ0.

Протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 4 червня 2019 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала по загальному вигляду, а також по перебитому носі рідного брата ОСОБА_7 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 5 червня 2019 року та додатком до протоколу відеозаписом проведення слідчого експерименту, відповідно до яких свідок ОСОБА_8 показала в недобудованому закинутому приміщенні, яке розташоване на відстані приблизно тридцяти метрів навпроти задньої частини будівлі гуртожитку № 7 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького за адресою: м. Львів, вул. Мечнікова, 8а, що на першому поверсі жили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а на третьому поверсі показала де жила вона разом з ОСОБА_6 . Вказала, що перебувала у вказаному приміщенні, де проживала, куди прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , принесли з собою дві пляшки горілки, які вони розпили. Вказала, що в подальшому ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 гроші та останній пішов за горілкою. Коли його не було, то ОСОБА_7 приліг до неї на ліжко та почав приставати. Через 10-15 хвилин ОСОБА_6 повернувся і вони сіли на місця як сиділи до того. Коли ОСОБА_7 вийшов з приміщення, де вони розпивали спиртні напої та пішов в кімнату, де проживав, то ОСОБА_8 розповідала ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 до неї пристава. Після цього ОСОБА_6 пішов до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 чула, що між ними виникла сварка та бійка, а також почула звук схожий на те, що хтось вдарився головою об стіну. Підійшовши до дверного отвору, побачила, що з приміщення, де спав ОСОБА_7 , вийшов ОСОБА_6 та ніс на плечі ОСОБА_7 та з ним пішов в низ по сходах. Через деякий час повернувся до неї та вони лягли спати. Зранку встала хотіла закурити, пішла до кімнати, де мав спати ОСОБА_7 , однак його не було, потім ОСОБА_10 повідомив, що внизу хтось лежить, це був ОСОБА_7 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 5 червня 2019 року та додатком до протоколу відеозаписом проведення слідчого експерименту, відповідно до яких свідок ОСОБА_9 повідомила, що в недобудованому закинутому приміщенні, яке розташоване на відстані приблизно тридцяти метрів навпроти задньої частини будівлі гуртожитку № 7 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького за адресою: м. Львів, вул. Мечнікова, 8а, 29 травня 2019 року приблизно о 22:00 годині почула як ОСОБА_6 кричав на ОСОБА_7 , а саме вб`ю. Потім почула як хтось спустився сходами. Вийшовши подивитись, що сталось, під сходами побачила тіло ОСОБА_7 , яке лежало на спині обличчям до гори. Вказала, що після цього піднялась з ОСОБА_10 на третій поверх, де спали ОСОБА_6 і ОСОБА_8 . Потім вони разом з ОСОБА_6 пішли вниз, де останній з кишені штанів ОСОБА_7 витяг ніж і сказав, якщо вона чи ОСОБА_12 викличуть поліцію, то він їх вб`є та після цього він повернувся до себе в кімнату.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 6 червня 2019 року та додатком до протоколу відеозаписом проведення слідчого експерименту, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_6 в присутності свого захисника повідомив як наносив один два удари ОСОБА_7 предметом схожим на цеглу в задню частину голови.

Висновком судово-психіатричного експерта № 284 від 17 липня 2019 року відповідно до якого ОСОБА_6 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи та перевіряючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть останнього, тобто вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, в тому числі з протоколами проведення слідчих експериментів, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними вище письмовими доказами, висновками експертів. Суд враховує характер, кількість ударів, та місця їх нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 , а також дані судово-медичних експертиз, що дозволяють виключити можливість їх утворення ненавмисно при самозахисті чи падінні, що свідчить про наявність умислу ОСОБА_6 на їх спричинення. При цьому, суд, ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, врахував спосіб скоєння злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, а також ту обставину, що обвинувачений після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , не надав останньому медичної допомоги, а просто зніс його в інше приміщення та залишив його там.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно не вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та вважає, що обвинувачений намагається подати розвиток подій у своїй інтерпретації з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки обвинувачений в судових засіданнях двічі дав покази щодо місця його знаходження в ніч з 29 на 30 травня 2019 року, які кардинально різняться між собою. Також суд не бере до уваги заперечення обвинуваченого в судовому засіданні, що на нього чинився будь-який тиск під час досудового розслідування, оскільки з запису проведення слідчого експерименту за його участі та участі його захисника вбачається, що він добровільно, чітко розповідає про обставини вчинення кримінального правопорушення та про будь-який тиск на нього не повідомляє ні він, ні його захисник, крім того в протоколі вказаної слідчої дії відсутні будь-які зауваження учасників такої слідчої дії.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше згідно з ст. 89 КК України не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні, обставина, які обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає доведеною обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 вказала, що вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 випила на трьох дві плішки горілки. Під час проведення слідчого експерименту вказаний свідок була повідомленою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Підстав сумніватися в правдивості й достовірності вказаних показань під час слідчого експерименту в суду немає.
Суд наголошує, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК. Аналогічна правова позиція відображена в постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 11 лютого 2020 року в справі № 643/20474/15-к.
З огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілої щодо необхідного покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України позбавлення волі, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також соціальної реабілітації.
Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, а тому обраний йому запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 6 червня 2019 року, дати застосування запобіжного заходу, оскільки відсутні дані щодо затримання обвинуваченого до вказаної дати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору без сім карти та батареї, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; паспорт на ім`я ОСОБА_13 з вклеєною фотографією ОСОБА_7 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; сім карту «Київстар» з текстом « НОМЕР_4 »; блістер зі сім картою «Київстар» з текстом « НОМЕР_5 » та на якій вказано номер телефону « НОМЕР_6 »; блістер зі сім картою «Київстар» з текстом « НОМЕР_7 » та на якій вказано номер телефону « НОМЕР_8 »; куртку темно-синю із жовтими вставками; светр синього кольору; чорні спортивні штани; темно-сірі штани; труси чорні з сірим поясом; труси з зеленим поясом; дві пари шкарпеток чорного та сірого кольорів; пару чорних кросівок; конверт зі змивами (марлеві тампони) лівої та правої рук ОСОБА_7 ; конверт зі змивами (марлеві тампони) лівої та правої рук ОСОБА_6 ; конверти зі зрізами нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_6 ; ковдру синього кольору з вставками квітів білого кольору; частину коврового покриття знищити; квитанцію договір 535-19003212 від 22 травня 2019 року з ломбарду передати потерпілій ОСОБА_4 ; штани синього кольору з білими полосами з боку; кросівки темно-синього кольору з білою підошвою та трьома білими полосами повернути ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 6 червня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору без сім карти та батареї, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; паспорт на ім`я ОСОБА_13 з вклеєною фотографією ОСОБА_7 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; сім карту «Київстар» з текстом « НОМЕР_4 »; блістер зі сім картою «Київстар» з текстом « НОМЕР_5 » та на якій вказано номер телефону « НОМЕР_6 »; блістер зі сім картою «Київстар» з текстом « НОМЕР_7 » та на якій вказано номер телефону « НОМЕР_8 »; куртку темно-синю із жовтими вставками; светр синього кольору; чорні спортивні штани; темно-сірі штани; труси чорні з сірим поясом; труси з зеленим поясом; дві пари шкарпеток чорного та сірого кольорів; пару чорних кросівок; конверт зі змивами (марлеві тампони) лівої та правої рук ОСОБА_7 ; конверт зі змивами (марлеві тампони) лівої та правої рук ОСОБА_6 ; конверти зі зрізами нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_6 ; ковдру синього кольору з вставками квітів білого кольору; частину коврового покриття знищити; квитанцію договір 535-19003212 від 22 травня 2019 року з ломбарду передати потерпілій ОСОБА_4 ; штани синього кольору з білими полосами з боку; кросівки темно-синього кольору з білою підошвою та трьома білими полосами повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1