1Справа № 335/324/20 1-кп/335/459/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд М.Запоріжжя в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0000289 від «27» січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АР Крим, українець, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, який має середню-спеціальну освіту, який на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 січня 2018 року приблизно о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у якості покупця в магазині «Брусничка» за адресою м. Запоріжжя, вул. Незалежної України 57-В, з торгової полиці таємно, намагався викрасти пляшку горілки «Фінляндія» ємкістю 0,7 л вартістю 230 гривень 40 копійок. При цьому ОСОБА_4 сховав її під свою куртку, не розплатившись пройшов касову зону, та направився до виходу з вказаного магазину, де був зупинений працівником служби безпеки магазину. Таким чином ОСОБА_4 не довів свій злочинний намір на крадіжку до кінця з незалежних від його волі причин.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що 27 січня 2018 року в обідній час він зайшов до приміщення магазину «Брусничка» з метою вкрасти пляшку горілки. Коли впевнився, що його ніхто не бачить, таємно викрав з полиці торгівельного залу пляшку горілки, сховав під куртку та пройшов касову зону, проте його зупинили працівники магазину.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд провадження у його відсутність, на суворому покаранні не наполягає, матеріальних претензій не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при вищевикладених обставинах доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якої особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, відшкодування шкоди шляхом повернення майна, дані, що характеризують особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно непрацевлаштований, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації.

Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, що не дозволяє йому сплатити штраф, тож вважає доцільним призначити йому покарання в вигляді громадських робіт, перешкод для відбування яких обвинувачений суду не зазначив.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження не надходило, підстав для цього суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України у виді двісті сорока (240) годин громадських робіт.
Речові докази: вилучену пляшку горілки «Фінляндія» ємкістю 0,7л. передану на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1