ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/9317/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2630/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів до 25.07.2020 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року та змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт з 21.00 до 06.00 години до 25.07.2020 року включно.

Захисник в обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що обраний стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід є занадто суворим та відсутні підстави вважати наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор шаблонно посилається на ризики, не підтверджуючи їх доказами, не доводить суду неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, у судовому засіданні 27.05.2020 року навіть не надав письмового клопотання. З початку повідомлення ОСОБА_8 про підозру останній сприяв проведенню слідчих дій, жодного разу не ухилявся від слідства та не має такого наміру, не має закордонного паспорта. Крім того, на час введеного карантину обмежене пересування громадян, що виключає можливість останнього переховуватися. У кримінальному провадженні свідки допитані, потерпілою стороною заявлено цивільний позов, будь-який вплив обвинуваченого на вже опитаних свідків та на установу АТКБ «Приватбанк» виключається. Прокурором не повідомлено про наявність не допитаних свідків, експерта чи спеціаліста, на яких на думку прокурора може вплинути обвинувачений. Останній не судимий, за місцем мешкання позитивно характеризується, має позитивно характеристику від ГО «Товариство ветеранів АТО». Посилання прокурора на наявність в обвинуваченого бойового досвіду не є обтяжуючою обставиною, а навпаки свідчить про виконання ОСОБА_8 свого громадянського обов`язку за що він має нагороди. Захисник вважає, що судом не було здійснено судового контролю на предмет перевірки існування ризиків, не наведено додаткових підстав для продовження строку тримання під вартою. Обвинувачений на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , має диплом масажиста та надає послуги з масажу. У випадку доведеності його вини, він має відшкодувати збитки, для чого повинен працювати вже зараз. За своїм майновим становищем ОСОБА_8 не може сплатити раніше визначену судом заставу в розмірі 96.050 гривень. Вказує, що в слідчому ізоляторі неналежне забезпечення ліками проти коронавірусу та може бути спричинена шкода здоров`ю обвинуваченого, враховуючи, що він утримується в умовах слідчого ізолятора вже більше 6 місяців.

Вислухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.3 ст.185 КК України, які відносяться до тяжких злочинів.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Колегія суддів приймає до уваги обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, зокрема банкомат був пошкоджений шляхом здійснення вибуху, причетність до них кількох осіб, які також є обвинуваченими у кримінальному провадженні та знайомі між собою, розмір завданих потерпілій стороні збитків та погоджується повністю з висновками суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та неможливості на даний час застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність у обвинуваченого місця проживання, дружини, позитивних характеристик, відсутність у нього закордонного паспорта, на що вказує захисник в апеляційній скарзі не є безумовною підставою для виключення можливості настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Введення на території України карантину також не є достатньою гарантією належної поведінки обвинуваченого у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Твердження щодо недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні. З приводу доводів захисника щодо неналежного забезпечення слідчого ізолятора відповідними ліками для лікування коронавірусної інфекції, апеляційний суд відмічає, що стороною захисту не надано належних доказів, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_8 за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора.

Щодо встановленої раніше застави слід зазначити, що її розмір визначений з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідає межам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та не є найвищим для даної категорії злочинів. З урахуванням розміру спричинених збитків, такий розмір застави не є безпідставним.

З огляду на зазначені для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді