справа № 462/465/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосвітівки Ширяївського р-ну Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 2.08.2012 року Турківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70,72 КК України на 6 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 6.10.2017 року; 25.07.2019 року Камьянка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України на 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 12.01.2018р. в період часу з 08год. 00хв. по 08год. 40хв., перебуваючи в кафе «Експресо» на території Приміського залізничного вокзалу м. Львова, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 174, маючи умисел на вчинення кримінального правопорушення, діючи повторно, шляхом обману з власного збагачення за рахунок злочинної діяльності заволодів під приводом здійснення телефонного дзвінка мобільним телефоном марки «Nokia 6080» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 536 гривень, та сім-картою мобільного оператора «Київстар» із грошовими коштами на рахунку в розмірі 40 гривень, належних потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 576 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив правильність викладених в обвинувальному акті обставин скоєння ним злочину, зазначив, що він дійсно 12.01.2018 року знаходився на вокзалі, в кафе, купив собі поїсти, щось було із спиртного, підійшов потерпілий та попросив його пригостити, стали розмовляти між собою. Він попросив у потерпілого дозволу скористатися його телефоном для дзвінка. Той надав йому телефон. Він з ним вийшов начебто подзвонити та не повернувся. У скоєному кається, просив суворо не карати, шкода відшкодована.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується посередньо, раніше судимий, також те, що він на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені .

Відповідно до ст. 65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням вищевикладеного, наявністю обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та попередження вчинення ним інших злочинів.

Крім того, суд вважає, що слід застосувати положення ст.70 ч.4 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Камьянка-Бузького районного суду Львівської області від 25.07.2019 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тапризначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, обране за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Камьянка-Бузького районного суду Львівської області від 25.07.2019 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 7 (семи) років 2 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1/19 в розмірі 240,35 грн.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не обиралась.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1