справа № 752/2875/19
провадження №: 1-кс/752/6006/19
У Х В А Л А
про тимчасовий доступ до речей і документів

20.06.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС першого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджено прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000293, відомості щодо якого внесені 11.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ), які знаходяться АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_2 ).

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином за допомогою засобів мобільного зв`язку, однак про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає вказане клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством не визначено, питання щодо розгляду вказаного клопотання без участі особи, яка його подала, що свідчить про наявність прогалини в законодавстві, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на зазначене, виходячи із загальних засад змагальності і диспозитивності кримінального провадження, визначених ст. ст. 7, 22, 26 КПК України, оскільки особа, яка подала клопотання не з`явилася в судове засідання, тобто не підтримала його вимоги, з якими звернулась, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 164, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000293, відомості щодо якого внесені 11.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1