Провадження № 1-кп/727/122/20
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, справу з обвинувальним актом, в кримінальному провадженні № 0000355 від 14.09.2019 року відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, українця, неодруженого, із неповною середньою освітою, працюючого на посаді фахівця інформаційного комунікаційного сектору технічного обслуговування №1 ЧФ ТОВ «Київські телекомунікаційні мережі», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком від 03.04.2019р. Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (сплачено 03.06.2019), - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 і в його інтересах представника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , 14.09.2019 року приблизно о 06.12 годин, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Fiat-Doblo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався у темну пору доби із включеним ближнім світлом фар, в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану м. Чернівці, яка освітлювалась міським електроосвітленням, зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Комарова м. Чернівці та наближаючись до будинку № 200 «А» вказаної вулиці, останній, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, здійснив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався назустріч в межах своєї смуги руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «ВАЗ-2103» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 603 від 10.10.2019р. спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, який є ускладненням отриманої при житті полі травми у вигляді: перелому тіла грудини, дев`ятого грудного хребця, множинних переломів ребер справа та зліва, перелому правого наколінника та правої стегнової кістки із розривами тканини селезінки, печінки, стінки серця та серцевої сумки з подвійним розривом аорти.

Також, пасажиру автомобіля марки «ВАЗ-2103» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до висновку СМЕ № 602 від 10.10.2019р. спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, який є ускладненням отриманої при житті політравми у вигляді перелому тіла грудини, кісток основи черепа, тіла восьмого грудного хребця, множинних переломів ребер справа та зліва, а також правої стегнової кістки із ушкодженням брижі кишковика, сечового міхура, серцевої сумки, нижньої порожнистої вени та селезінки.

Дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 10.1, 11.4, які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.4. на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 2.9. водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважав, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_5 , дослідженням документів, що характеризують його особу і тих документів, вирішення яких підлягає при ухваленні вироку.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, пред`явленого ОСОБА_3 обвиунвачення і доказів, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд ухвалив обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, допитом потерпілого ОСОБА_5 , та дослідженням характеризуючими даними обвинуваченого та тих документів, вирішення яких підлягає при ухваленні вироку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому, не оспорював обставин пред`явленого йому обвиунвачення. Щодо обставин вчинення злочину надав показання, що 13.09.2019 року він шукав запаску для заміни в транспортному засобі «Фіат Добло», який належить фірмі ТОВ «Київські телекомунікаційні мережі»; пояснив, що йому дозволяли автомобіль залишати в себе за усним домовленостями із начальником фірми. Після роботи, він сів в автомобіль і виїхав з вулиці Героїв Майдану м. Чернівці, направлявся зі швидкістю 65 км на годину, в сторону вулиці Південно - Кільцевої м. Чернівці до вулканізації. Біля заправочної станції «Мавекс», він відволікся до мобільного телефону, виїхав на зустрічну смугу, де і мало місце зіткнення з іншим транспортним засобом - ВАЗ 2103; в показах зазначив, що керував автомобілем «Фіат Добло» у наркотичному сп`янінні, так як біля 23 години 13.09.2019 року вживав субітекс, який знайшов в закладках у місті та яку кількість спожив, точно пояснити не зміг, почував себе за кермом в ейфорійному стані. Вказав, що після ДТП, він виліз з свого автомобіля і пішов в бік бордюру, та побачив на дорозі лежали тіла людей; він трохи відійшов і впав, втративши свідомість, опритомнів в лікарні. В показаннях зазначив, що 14.09.2019 року була нормальна погода, дорога була суха, освітлювалася вулиця Героїв Майдану м. Чернівці. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 286 КК України не оспорює. Позов потерпілого ОСОБА_5 визнав частково. Позов ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі», цивільного позивача по справі про стягнення майнової шкоди та витрат витрачених за проведення експертизи, не визнав. Попросив в суді пробачення в потерпілого ОСОБА_5 та просив, призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, застосувати вимоги ст. 69 КК України.

Будучи в судовому засіданні приведеним до присяги, потерпілий ОСОБА_5 надав показання про те, що очевидцем дорожньої транспортної пригоди не був; після того, як йому зателефонували і повідомили про те, що його батьки потрапили в ДТП, він приїхав на місце подій, де побачив на дорозі тіла матері і батька, яких швидкою допомогою відвезли до лікарні, а він з працівниками поліції поїхав у відділення. Пояснив, що на місці ДТП, він ОСОБА_3 не бачив, про нього дізнався згодом від працівників поліції, а вже в суді, його родичами йому було відшкодовано 5000 грн. моральної шкоди. В засіданні підтримав повністю цивільний позов і просив його задовольнити.

Позиція в частині заявленого цивільного позову потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_5 була підтримана і в його інтересах представником, адвокатом ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_10 , представник цивільного позивача ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» та представник ПАТ Європейський страховий альянс в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи; суду представником цивільного позивача ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» надано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності; в заяві підтримано позовні вимоги, які просили задовольнити.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора, думку потерпілого ОСОБА_5 в його інтересах представника, а також думку обвинуваченого, в його інтересах захисника, дійшов висновку, про можливість проведення судового розялду без участі потерпілої ОСОБА_10 та представника цивільного позивача ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» та представника ПАТ Європейський страховий альянс.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України доведена в судовому засіданні повністю та його дії правильно кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Стороною захисту під час судового розгляду не подавалися докази, і в тому числі не ініціювалося їх отримання, у спосіб та у порядку передбаченому КПК України, які б спростовували або ставили під розумний сумнів докази обвинувачення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, що характеризується необережною формою вини. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення життя двох людей, потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому, суд також бере до уваги, що під час вчинення злочину ОСОБА_3 , він перебував під впливом наркотичного сп`яніння; що підтверджується даними консультативного висновку (т. 2 а.с к.п. 168) і того, що при медичному обстеженні ОСОБА_3 , в нього був встановлений діагноз гостра інтокцікація внаслідок поєднаного вживання барбітуратів, метадону, тощо; вживання зі шкодою для здоров`я, синдром залежності….; аналогічний діагноз вбачається і з дослідженої медичної документації відносно ОСОБА_3 (т. 2.а.с.к.п.177 195). Відповідно до висновку експерта № 8/2019-т, судової таксикологчної експертизи (т.2 а.с.к.п.233 239), в крові і сечі ОСОБА_3 виявлено було станом на 14.09.2019р. - метадон.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд при призначенні покарання (ст.ст. 50, 65 КК України), бере до уваги, що ОСОБА_3 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності; що підтверджується даними відомостями ВІТ при ГУНП у Чернівецькій області вироком суду; злочин вчинено в період не знятої і не погашеної судимості; останній сім`ї не має; має зареєстроване постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно; на час вчинення злочину працював на посаді фахівця інформаційного комунікаційного сектору технічного обслуговування №1 ЧФ ТОВ «Київські телекомунікаційні мережі»; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував; стан здоров`я після ДТП; ОСОБА_3 визнав, що дорожньо транспортну пригоду ним скоєно в умовах звичайної дорожньої обстановки, які потребували дотримання елементарних вимог правил дорожнього руху з його боку. З огляду на поведінку ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення, часткове відшкодування потерпілому ОСОБА_5 завданої моральної шкоди, попросив вибачення в залі суду в потерпілого, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 66 КК України.

Також на думку суду, слід врахувати при призначенні покарання і те, що заявлений до ОСОБА_3 позов ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі», останній повністю заперечив; при цьому відзиву на позов подано не було. Суд також враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні, вважав, що обвинувачений має понести суворе покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 - щире каяття у вчиненому і сприяння розкриттю злочину; часткове відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвиунваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ОСОБА_3 злочину, як особою, що перебувала у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним та іншими нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі. При цьому з урахуванням характеру вчинення злочину, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 і додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке за своїм розміром має бути максимальним. Згідно до п.п.20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації і транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при і призначенні покарання за ст. 286 КК України, суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2, 3 ст. 286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Вирішуючи цивільний позов потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 , у якому він просив стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 600000 грн. а також про стягнення на його користь з ПАТ Європейський страховий альянс та ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі солідарно 71522 грн. майнової шкоди та з страхової компанії ПАТ Європейський страховий альянс 110152.00 не майнової (моральної) шкоди, а також стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ПАТ Європейський страховий альянс та ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі на його користь витрат за надання правничої допомоги в сумі 10752.00 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Зокрема, частково задовольняючи позовні вимоги стягнення на його користь з ПАТ Європейський страховий альянс та ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі солідарно 71522 грн. майнової шкоди, суд вихоить з того, що сума витрат у розмірі 11233.00 грн. є витратами, станом на 14.09.2019р. матеріального збитку знищеного транспортного засобу ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_3 ; витрати у розмірі 60137.00 грн. являються витратами на поховання; отже, остаточна сума щодо солідарного стягнення становить - 71370 грн.; при цьому, суд враховує, що цивільним позивачем надано докази на підтвердження завданих йому матеріальних збитків, а саме фіскальних чеків на похованні батьків, даних про застрахований автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_3 , а саме, фізичного знищення внаслідок ДТП, що мало місце 14.09. 2019 року та виходячи з вимог статей 1188 ч.1 п.1, 1192, 1194 ЦК України, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення в цій частині позовних вимог.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з ПАТ Європейський страховий альянс та ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі моральної шкоди в сумі 110152.00 грн. та позовні вимоги про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь цивільного позивача ОСОБА_5 моральної шкоду у розмірі 600000 грн., суд зважає на наступне.

В позові ОСОБА_5 виклав обставини, якими він обґрунтовує заподіяння йому матеріальної і моральної шкоди. Відзиву на позовні вимоги зі сторони захисту не поступило.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Суд погоджується з доводами цивільного позивача ОСОБА_5 та приходить до переконання, що внаслідок ДТП, яке сталося з вини цивільного відповідача, ОСОБА_3 заподіяно було йому моральну шкоду через сильні фізичні і душевні страждання, має місце суттєва зміна способу життя потерпілого. А, тому, з урахуванням особи обвинуваченого, який є молодою людиною, його матеріального стану, виходячи з вимог розумності, із урахуванням ступеню вини ОСОБА_3 , суд вважає, що загибель близьких людей є втратою, яку неможливо відновити, що заподіяло потерпілому, цивільному ОСОБА_5 сильні фізичні і душевні страждання.

Враховуючи наведені вище обставини, керуючись ст. 128, 129 КПК України, суд розглядаючи позов у межах заявлених вимог, вважає що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 слід задовольнити частково, а саме в розмірі 400000 грн.; при цьому, враховує і часткове відшкодування шкоди надав суду розписку, з якого видно, що ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди було відшкодовано 5000 грн. Цивільний позивач в ході судового розгляду вказану обставину підтвердив. В іншій частині стягнення моральної шкоди з ПАТ Європейський страховий альянс та ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі моральної шкоди в сумі 110152.00 грн. слід відмовити за її недоведеністю в судовому засіданні цивільним відповідачем ОСОБА_5 .

Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу солідарно, з ОСОБА_3 , ПАТ «Європейський страховий альянс» та ТЗоВ «Київські телекомунікаційні мережі» в сумі 10.752,00 грн. суд вважає підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, то ч. 4 ст. 137 ЦПК передбачає, що він має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Якщо стороною заявлено суму витрат, яка не є співмірною з наведеними вище критеріями, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК). При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК). Частина 3 ст. 137 ЦПК України, передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В такому описі слід зазначати перелік конкретних послуг та вартість кожної послуги, або, в разі погодинної тарифікації послуг адвоката кількість годин, витрачених на надання кожної послуги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року, суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Суду надано цивільним позивачем ОСОБА_5 договір доручення і розрахунок суми гонорару із зазначенням сплати ним адвокату суми гонорару в розмірі 10752.00 грн., яка із урахуванням наведених вимог закону, підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ПАТ «Європейський страховий альянс» та ТЗоВ «Київські телекомунікаційні мережі».

Вирішуючи цивільний позов ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі про стягнення з ОСОБА_3 суми 195.182.13 грн. матеріального збитку та 1015.20 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження, суд виходить з наступного.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 та його інтересах захисник, заперечують проти задоволення наведених вище позовних вимог. Відзиву та доказів на спростування означених вище позовних вимог, стороною цивільного відповідача суду не подано.

Відповідно до ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Вимогами ч.3 ст. 61 КПК України визначено, що цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Системний аналіз вищенаведених та інших норм, що визначають процесуальний статус потерпілого та цивільного позивача у кримінальних процесуальних відносинах (ст.ст. 55, 56, 127, ч. 8 ст. 290 КПК України) дають підставу для висновку, що процесуальний закон не об`єднує в одній особі потерпілого та цивільного позивача, а отже допускає можливість звернення в кримінальному процесі до суду з цивільним позовом фізичної особи, яка в силу диспозиції статті КК України не є потерпілою від злочину про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для вирішення в кримінальному процесі цивільного позову ТЗоВ «Київські телекомунікаційні мережі».

Вирішуючи по суті цивільний позов в частині вимоги про стягнення матеріальної шкоди в означеній вище сумі, суд виходить з викладених у позовній заяві фактичних обставин та відповідних їм правових відносин, які містять посилання на докази.

Як зазначено цивільним позивачем ТЗоВ «Київські телекомунікаційні мережі», в обґрунтування позовних вимог, що з цивільного відповідача ОСОБА_3 , як з особи, яка своїми злочинними діями завдала ТЗоВ «Київські телекомунікаційні мережі» матеріальної шкоди, внаслідок механічного пошкодження автомобіля «Фіат Добло», номерний знак НОМЕР_1 , підлягає стягненню сума 195182,13 грн., що є вартістю матеріального збитку (станом на 14.09. 2019 року), завданого власнику автомобіля Фіат Добло д.н.з НОМЕР_1 і підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлюється, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. За правилом ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, зокрема у випадках, коли: 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку: 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані: 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків.

Згідно, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» встановлюється, що при визначенні розміру матеріальної шкоди, заподіяної працівниками самовільним використанням в особистих цілях технічних засобів (автомобілів, тракторів, автокранів і т.п.), що належать підприємствам, установам, організаціям, з якими вони перебувають у трудових відносинах, слід виходити з того, що така шкода, як заподіяна не при виконанні трудових (службових) обов`язків. підлягає відшкодуванню із застосуванням норм цивільного законодавства.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що підлягають до задоволення позовні вимогим ТЗоВ Київські телекомунікаційні мережі.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати на залучення експертів, стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 100, 1274, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, і призначити йому основне покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, строком на сім років шесть місяців та додаткове, з позбавленням права керувати транспортними засобами, строком на три роки.

Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі відраховувати з 03.10. 2019року

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили залишити застосований, у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» (), в рахунок відшкодування матеріального збитку - 195.182.13 грн. та 1015,20 грн. витрат, понесених за проведення автотоварознавчого дослідження.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів ПАТ «Європейський страховий альянс»; ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» майнової шкоди 71522 грн. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ПАТ «Європейський страховий альянс», (юридична адреса: м. Київ вул.. Ямська, 28 (літА) та ТзОВ Київські телекомунікаційні мереж (; юридична адреса м. Київ вул.. Магнітогорська, 1) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди 71370 грн. В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 - 600000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) 400000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині заявлених вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) про стягненнях з ПАТ «Європейський страховий альянс» - 110152.00 грн. моральної шкоди відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 ; ПАТ «Європейський страховий альянс» та ТзОВ «Київські телекомунікаційні мережі» - 10752.00 грн. витрат на надання правничої допомоги - задовольнити.

Стягнути солідарному порядку з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ); ПАТ «Європейський страховий альянс» (юридична адреса: м. Київ вул.. Ямська, 28 (літА) та ТзОВ Київські телекомунікаційні мережі (; юридична адреса м. Київ вул.. Магнітогорська, 1) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) - 10752.00 грн. витрат на надання правничої допомоги, документально підтверджених.

Речовий доказ за постановою слідчого від 14.09.2019р. - автомобіль «ВАЗ - 2103», номерний знак НОМЕР_2 (т.1 а.с. к.п. 81), що знаходиться на зберіганні спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів (м. Чернівці вул.. Комунальникв, 4) передати потерпілому ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).

Речовий доказ за постановою слідчого від 14.09.2019р. автомобіль «Фіат Добло», номерний знак НОМЕР_1 (т. 1 а.с.к.п. 89), що знаходиться на зберіганні спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів (м. Чернівці вул.. Комунальникв, 4), з подушкою безпеки (т.1 а.с.к.п. 191; квитанція 4432 від 01.10.2019р. т. 1 а.с.к.п. 192), належний ТзОВ Київські телекомунікаційні мережі (; юридична адреса м. Київ вул.. Магнітогорська, 1) - повернути власнику ТзОВ Київські телекомунікаційні мережі (.

Арешт накладений на автомобіль «ВАЗ - 2103», номерний знак НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.09. 2019р. (т. 1 а.с. к.п. 88) скасувати.

Арешт накладений на автомобіль «Фіат Добло», номерний знак НОМЕР_1 ; ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.09. 2019р. (т. 1 а.с. к.п. 95) скасувати.

Речовий доказ ДВД- Р диск (т.1 а.с.к.п. 219) з написом «відео з камер ГУНП, звуки 102) залишити в матеріалах кримінального провадження

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь держави 10.676.44 грн. витрат на залучення експертів по проведених судових експертиз, зокрема: судово-автотехнічної експертизи № 376-А від 25.09.2019, вартістю 1256 грн. 08 коп., судово-автотехнічної експертизи № 375-А від 26.09.2019, вартістю 1256 грн. 08 коп., транспорно-трасологічної експертизи № 377-А від 30.09.2019, вартістю 1256 грн. 08 коп., судово-автотоварознавчої № 389-Р від 16.10.2019, вартістю 1570 грн. 10 коп., судово-автотоварознавчої № 390-Р від 17.10.2019, вартістю 1570 грн. 10 коп., судово-автотехнічної експертизи № 247/19-29 від 11.11.2019, вартістю 3768 грн.(т. 1 а.с.к.п 102, 112, 127, 145, 166).

Вирок суду може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів, з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1