УХВАЛА

18 травня 2020 року
м. Київ

справа № 509/2867/18
провадження № 51-1935 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 .
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, зміненим апеляційним судом у частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Одеси,
засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України (далі КК), і призначено покарання на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією у дохід держави всього майна, що є його особистою власністю.
Цим же вироком засудженого ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого, у касаційному порядку, не оскаржуються.
2. Судами визнано доведеним, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, за заздалегідь обумовленим планом, згідно якого ОСОБА_5 , проводячи ремонтні роботи в квартирі, повинен був залишити вхідні двері відчиненими та відключити в приміщенні квартири камеру відеоспостереження, забезпечуючи таким чином безперешкодний прохід ОСОБА_6 , а останній, у свою чергу, використовуючи заздалегідь заготовлений пневматичний пістолет «Pro 2022 BB Cal (4.5 mm)», повинен був заволодіти майном, яке знаходилося в квартирі.
17 лютого 2018 року о 20:30, ОСОБА_6 прибув до квартири, де на той час перебував ОСОБА_5 . Через попередньо залишені не зачиненими ОСОБА_5 вхідні двері ОСОБА_6 , замаскувавши своє обличчя чорною пов`язкою, проник у квартиру, де разом з ОСОБА_5 зімітували сутичку та звуки боротьби між собою, після чого ОСОБА_6 пройшов до кімнати та став погрожувати потерпілій ОСОБА_7 пневматичним пістолетом, висловлюючи при цьому погрози застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, наказав останній та ОСОБА_5 лежати на підлозі, що потерпіла сприйняла як реальну загрозу для свого життя і здоров`я, після чого ОСОБА_6 наказав ОСОБА_5 зв`язати потерпілій руки липкою стрічкою та, погрожуючи пістолетом, вимагав від потерпілої кошти, які вона передала йому в розмірі 3500 грн. Коли потерпіла та ОСОБА_5 сховались в туалеті, ОСОБА_6 заволодів жіночою сумкою потерпілої, вартістю 3300 грн та майном яке знаходилось у сумці, а саме: мобільними телефонами «Apple iPhone 6s 64 Gb», вартістю 6800 грн; «Lenovo», вартістю 3000 грн; «Samsung SM-A310FZWDSEK», вартістю 6000 грн; золотими прикрасами на суму 16000 грн; паспортом громадянина України на ім`я потерпілої; планшетом «Аpple ipad air wi-fi + cellular 64gb gold», вартістю 5000 грн та наручним годинником «Слава созвездия» GK 8002, вартістю 3000 грн, після чого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_5 зімітував розшук ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 завдали потерпілій майнову шкоду на загальну суму 46600 грн, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
4. Свої вимоги аргументує тим, що вирок місцевого суду є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, а винуватість його підзахисного у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведено належними доказами, оскільки потерпіла надала показання з чужих слів, які прийняті судом та суд першої інстанції послався на докази, які не були предметом безпосереднього дослідження у суді, проведені дії та прийняті докази, які були вилучені до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведено огляд місця події, обшук житлового приміщення та вилучені речі, які згодом було визнано доказом у справі без ухвали слідчого судді, а також без процесуального керівництва прокурора.
5. Також захисник зазначає, що в журналі судового засідання від 04 лютого 2019 року відсутні відомості про дослідження зазначених доказів під час засідання, що, на його думку, є порушенням статей 23, 358 КПК.
6. Крім того, захисник вважає, що судами не з`ясовано зміст вольового критерію вини ОСОБА_5 та не взято до уваги те, що мав місце ексцес виконавця, при якому один із співучасників злочину вийшов за межі домовленості щодо обсягу злочинних дій і вчинив більш тяжкий злочин або інший злочин, тому за цей злочин повинен відповідати лише його виконавець, натомість у ОСОБА_5 , на його думку, був відсутній умисел на вчинення нападу із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, а тому дії останнього слід кваліфікувати за більш м`який злочин.
7. Водночас захисник зазначає, що обрання, продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою суперечить приписам пункту 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
8. Він вважає, що ухвала апеляційної інстанції не відповідає вимогам статей 370, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3