Провадження №1-кс/523/407/20
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей і документів,
які містять охоронювану законом таємницю

05 березня 2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 року, подане у кримінальному провадженні №0007745 від 03.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

в с т а н о в и в:
24.01.2020 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ООР, за яким 25.11.2016 року медичні працівники швидкої допомоги вказаного підприємства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , неналежно виконали свої професійні обов`язки внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило смерть ОСОБА_5 .

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_6 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007745 від 03.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів усієї медичної документації від 24.11.2016 та 25.11.2016 року, яка містить у собі відомості про госпіталізацію хворої ОСОБА_5 форми 110/0 («картки виїзду») та форми 109/0 («талону виклику»), в яких зазначено про склад бригад, діагноз хворого та дані про особу/осіб, які здійснювали виклик на спецлінію « НОМЕР_1 », що перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ООР, розташованого за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , з можливістю їх тимчасового вилучення для направлення за місцем проведення комісійної судово-медичної експертизи.
В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_4 вказує про те, що означені відомості (з клопотання - дослівно) «…є документами, а саме: матеріальними об`єктами, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження…», необхідні «…з метою встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, для проведення комісійної судово-медичної експертизи…».
В судове засідання представник КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ООР не з`явився, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлявся належним чином, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаного представника.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, розглянувши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Проте, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_4 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доводами прокурора ОСОБА_3 та доданими до клопотання матеріалами, виходячи з нижчевикладеного:

- в порушення ч.3 ст.132, ч.6 ст.163 КПК України, вказане клопотання або додані до нього документи не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення у конкретному випадку;
- зважаючи на кінцеву мету запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання та прокурором в суді не доведено неможливість іншими способами отримати означену медичну документацію.

Між тим, згідно обліково-статистичної інформації, яка міститься в Автоматизованій системі документообігу суду, ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 року скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 від невизначеної дати на постанову слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області від 18.11.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0007745 від 03.12.2016 року, - задоволено, та вказану постанову слідчого скасовано.

Так, як слідує з доданого до матеріалів означеної скарги листа головного лікаря КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ООР від 11.03.2019 року, відповідно до вимог «Інструкції щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації 110/0», затвердженої наказом МОЗ України №999 від 17.11.2010 року «Про затвердження форм звітності та медичної облікової документації служб швидкої та невідкладної медичної допомоги України», термін зберігання карт виїзду швидкої медичної допомоги у медичному закладі складає один рік після звітного періоду, та карти виїзду швидкої медичної допомоги за 2016 рік знищено у встановленому діючим законодавством порядку.
Разом із тим, згідно п.5.4 «Інструкції щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації 109/0», затвердженої наказом МОЗ України №999 від 17.11.2010 року, зареєстрованого в МЮ України 03.02.2011 року за №148/18889, термін зберігання картки у медичному закладі складає три роки.
Сукупність наведених вимог законодавства свідчить про закінчення терміну зберігання карти виїзду швидкої медичної допомоги і талону виклику, складених у 2016 році, та їх знищення у встановленому діючим законодавством порядку, а відтак безпідставним уявляється звернення стороною обвинувачення до суду з цим клопотанням щодо надання тимчасового доступу до документів, які у контексті «Інструкції щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації 110/0» та «Інструкції щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації 109/0» станом на теперішній час не існують.
Крім того, виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою слідчого ОСОБА_4 і прокурора ОСОБА_3 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження, зокрема поза існування обґрунтованої підозри та без проведення певних слідчих дій є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.

Наряду з викладеним, додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_9 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 6, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007745 від 03.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ООР, залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ООР, а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1