ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участі сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0001187 від 31.05.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Туркменістану, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, судимого:

-16.12.2003 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.3 ст.185. 69, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік 6 місяців;

-19.10.2004 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-17.08.2006 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-13.09.2010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

-01.08.2012 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185,ст.15 ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

-20.12.2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

-14.11.2019 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік,на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

ЄУНСС:727/7037/19
НП:11-кп/822/126/20 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ч.2,3 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ст.185 КК України
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, й призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.11.2019 року відносно ОСОБА_6 визначено виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обраховано з 30.10.2019 року.
Вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду у розмірі 9660(дев`ять тисяч шістсот шістдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майнову шкоду у розмірі 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисяч) грн.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 22.05.2019 року о 06 годині 20 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , через віконний отвір без подолання будь-яких засобів захисту, проник до підвального приміщення потерпілого ОСОБА_8 , звідки таємно викрав його особисті речі, на загальну суму 10060 гривень. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
09.06.2019 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Боженко», що по вул. Головна, 18 в м. Чернівці, шляхом вільного доступу викрав рюкзак чорного кольору, в якому знаходилась сумка для ноутбуку фірми «Юдінг», ноутбук марки «Асус» чорного кольору вартістю 13000 грн., ЮСБ-накопичувачі в кількості 4 шт. на 8Гб та на 16 Гб срібного та чорного кольорів загальною вартістю 600 грн. та грошові кошти в сумі 5000 грн., які належали ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 18600 гривень.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він, не заперечуючи правильності кваліфікації та доведеності його вини, просить змінити вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2019 року та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, з урахуванням стану його здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити вирок районного суду, як законний та обґрунтований, без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що воно обране судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість пом`якшення призначеного йому покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.

При призначенні районним судом покарання обвинуваченому було враховано те, що він визнав свою вину, в скоєному розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. При цьому обставин, що обтяжують покарання районним судом встановлено не було.

Дані обставини дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених в санкції ч.3 ст. 185 КК України, та в межах, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також того, що ОСОБА_6 вчинив злочини у сфері проти власності, вказаних пом`якшуючих обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі обставини були повністю враховані судом при призначені покарання за вказані злочини, при цьому достатніх та переконливих доводів того, що такі істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів - обвинуваченим не наведено.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд зобов`язаний врахувати особу винного, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.

Аналізуючи особу ОСОБА_6 колегією суддів встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних, корисливих злочинів, незважаючи на це, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинила новий злочин, що свідчить про його суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.

За таких підстав, у даному випадку призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкціями злочинів, за які він був засуджений районним судом, навіть з урахуванням стану його здоров`я, є неможливим.

Колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3