Номер провадження: 11-сс/813/920/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду скарги в розумні строки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданою в порядку ст.303 КПК України, щодо зобов`язання прокурора розглянути скаргу в розумні строки.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, однак до цього переліку не входить визнання неправомірною бездіяльність прокурора щодо не розгляду скарги в розумні строки.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу, визнати її скаргу такою, що в порядку п.1) ч.1 ст.303 КПК України підлягає розгляду слідчим суддею та направити скаргу для продовження розгляду до Київського районного суду м.Одеси.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що слідчий суддя не взяв до уваги, що відповідно до п.1) ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, тобто в даному випадку виконати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06 травня 2020 року щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення. За таких обставин ОСОБА_6 вважає, що слідчий суддя не встановив, що мотивом скарги була бездіяльність прокурора, яка полягала у не розгляді в розумні строки скарги, яка стосувалася невиконання рішення суду в частині невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, що є окремою підставою оскарження такої бездіяльності в порядку, передбаченому п.1) ч.1 ст.303 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 вважає невірним висновок слідчого судді про те, що КПК України не визначає строк протягом якого прокурор повинен розглянути скаргу щодо невиконання ухвали слідчого судді, оскільки такий процесуальний строк становить три дні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без участі прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Састиною 1 ст.303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час здійснення досудового розслідування.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій оскаржувала бездіяльність заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , яка полягала у не розгляді її скарги від 15 травня 2020 року, в якій заявниця оскаржувала бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області щодо невиконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06 травня 2020 року, якою було зобов`язано посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 29 квітня 2020 року, в порядку ст. 214 КПК України.

При цьому в резолютивній частині ухвали слідчий суддя поклав контроль за виконанням ухвали на посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1.

Частиною 2 ст.21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевказані норми КПК України апеляційний суд вважає, що заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 повинна була розглянути скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області та за результатами розгляду скарги доручити посадовим особам Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області виконати ухвалу слідчого судді від 06 травня 2020 року щодо зобов`язання внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Саме вказану, на думку ОСОБА_6 , бездіяльність і оскаржувала заявниця до слідчого судді Київського районного суду м.Одеси і за результатами розгляду якої заявниці було відмовлено у відкритті провадження, в той час як положеннями п.1) ч.1 ст.303 КПК України чітко встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.306 КПК України, а слідчий суддя безпідставно ухилився від розгляду скарги по суті відмовивши у відкритті провадження за нею.

Відповідно до статей 409, 411 КПК України судове рішення підлягає скасуванню або зміні, якщо висновки суду, викладені в ньому, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Частиною 3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

- залишити ухвалу без змін

- скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи те, що слідчий суддя відмовив у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_6 не розглянувши її по суті, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути ухвалу слідчого судді в порядку ст.422 КПК України, у зв`язку із чим оскаржувана ухвала слідчого судді має бути скасована з постановленням нової ухвали, якою скарга ОСОБА_6 підлягає поверненню для розгляду до суду першої інстанції іншим слідчим суддею.

Керуючись статтями 303, 304, 376, 405, 406, 407, 409, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду скарги в розумні строки скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо розгляду скарги ОСОБА_6 в розумні строки такою, що підлягає розгляду слідчим суддею.

Повернути скаргу ОСОБА_6 до Київського районного суду м.Одеси для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4