Cправа № 127/6437/20
Провадження № 1-кс/127/3404/20
У Х В А Л А
Іменем України
02 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №127/6437/20 за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання призначеного вироком Одеського обласного суду від 12.10.2000 у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 перебуває клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання призначеного вироком Одеського обласного суду від 12.10.2000 у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі.
01.04.2020 суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що 05.02.2020 ним було винесено ухвалу за №127/1153/20 у аналогічному клопотанні засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання призначеного вироком Одеського обласного суду від 12.10.2000 у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі, в задоволенні якого відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи заява судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, однак 02.04.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід без його участі, зазначивши, що при вирішенні питання про відвід судді останній покладається на розсуд суду.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоч повідомлявся належним чином про час та місце розгляду заяви про відвід судді, письмових пояснень щодо заявленого йому відводу не надав.

Дослідивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву про самовідвід, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Проте, при розгляді заяви про самовідвід жодної з перелічених у ч. 1 ст. 75 КПК України обставин, заявником не наведено та відповідно судом не встановлено.

В той же час, обґрунтовуючи заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначає про те, що ним вже було винесено судове рішення не на користь ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання засудженого про заміну покарання призначеного вироком Одеського обласного суду від 12.10.2000 у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі. Своїм попереднім рішенням від 05.02.2020 суддя ОСОБА_3 вже висловив свою думку з одного і того ж питання.

Так, з доданих до заяви матеріалів вбачається, що ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 від 05.02.2020 (№127/1153/20) у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання призначеного вироком Одеського обласного суду від 12.10.2000 у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі відмовлено.

При надходженні аналогічної справи до суду, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, вищевказане клопотання засудженого про заміну покарання розподілена судді ОСОБА_3 .

Однак, суддя ОСОБА_3 уже здійснював розгляд клопотання засудженого про заміну покарання та відповідно висловив свою думку відмовивши у його задоволенні, тобто ухвалив рішення не на користь заявника.
Проаналізувавши згадані обставини суд вважає, що вищенаведені обставини не свідчать про наявність підстав для висновку про упередженість судді ОСОБА_3 , однак такі обставини, лише в силу їх існування, можуть викликати сумнів у заявника в об`єктивності та неупередженості судді, що є цілком природно.

Разом з тим, вирішуючи питання про відвід судді, суд звертає увагу на наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мироненко і Мартенко проти України», зазначено, що згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

З огляду на вищенаведене, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, та на розгляд її справи поза будь яким сумнівом для заявника (засудженого), щодо необ`єктивності та неупередженості складу суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, оскільки ці обставини можуть в подальшому викликати сумніви у заявника (засудженого) в об`єктивності та неупередженості судді при прийнятті ним рішень у даній справі.

Відповідно до частини другої статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №127/6437/20 за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання призначеного вироком Одеського обласного суду від 12.10.2000 у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: