Справа № 127/6182/19
Провадження № 1-кп/127/182/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004147 від 25.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої: захисника ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.04.2020, який набрав законної сили 23.04.2020, пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України викладено у новій редакції, а саме: тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Зокрема у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин, дія якого продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 до 22.05.2020.

З урахуванням вказаних положень КПК України клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на підставі пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України розглядається головуючим.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки на думку прокурора наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому може переховуватись від суду.

Крім того прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 до затримання не працював та не мав постійного джерела доходу, має негативну репутацію, а також у провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені ряду злочинів, тому обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інші злочини та переховуватись від суду.

Представник потерпілої захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечував, щодо продовження строку тримання під вартою, зазначив, що вимоги КПК України вимагають подання прокурором письмового клопотання, що не було зроблено прокурором, а тому захисник вважає, що усне клопотання прокурора взагалі не підлягає розгляду.

Крім того, захисник ОСОБА_6 зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочинів, які перебувають на розгляді у Вінницькому районному суду Вінницької області не доведена. Обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання, а тому захисник ОСОБА_6 просив суд вирішити питання, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказане означає, що саме на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доцільністю його збереження.

Так, глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 діб. У подальшому ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області вказаний запобіжний захід продовжувався. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24.04.2020 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2020, щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 залишено без змін.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України враховані при обранні запобіжного заходу так і при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не зменшились та не перестали існувати.

Так, органами досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на даний час обвинувачений ОСОБА_3 притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Вінницькому районному суді Вінницької області.

Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 має непогашену судимість за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.03.2014 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 289 КК України. Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 не має достатньо стійких соціальних зав`язків, також свідки по даному кримінальному провадженні є його родичами, сукупність всього наведеного вище дає суду підстави вважати, про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, може вчинити інші правопорушення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Враховуючи викладене суд вважає, за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.07.2020 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1) для виконання.

Головуючий суддя: