Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1153/19
Провадження №: 1-кп/332/41/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не працевлаштованої, не заміжньої, яка не має утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
18.01.2018 р. Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року, приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючі умисел на нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, тримаючи в правій руці ніж, нанесла останньому два удари в область бічній поверхні грудної клітини ліворуч на рівні 7-го і 8-го ребер, задній поверхні грудної клітини ліворуч по лівій біляхребтовій лінії на рівні 3-го грудного хребця та один удар в область черевної порожнини зліва, чим спричинила останньому згідно висновку експерта № 49 від 22.02.2019 р., проникаюче поранення живота ліворуч з ушкодженням великого чепця, яке являється небезпечними для життя в момент заподіяння та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому злочині визнала частково та пояснила, що з ОСОБА_10 вони проживали у цивільному шлюбі за адресою: АДРЕСА_2 . За день до цих подій, а саме: 08 січня 2019 року, вони разом з потерпілим вживали алкогольні напої. Приблизно о п`ятій ранку 09 січня 2018 року вона прокинулась і побачила, що ОСОБА_10 вживає спиртні напої. Вона зробила ОСОБА_10 зауваження, і в них через це виник конфлікт. Вона хотіла піти, але ОСОБА_10 наздогнав її, почав штовхати, притиснув спиною до столу на кухні, та почав бити кулаком в різні частини тулуба та голови, при цьому нецензурно висловлюючись. Вона на столі навпомацки підібрала правою рукою ніж та вдарила його два рази ножем круговим ударом, в його задню ліву частину тулубу, тримаючи ніж прямим хватом, тобто лезо було направлено від великого пальца. Після цього він продовжував її бити, вдарив в око, тому вона вдарила його прямим тичковим ударом ножа в живіт. Після цього удару ОСОБА_10 перестав її бити, почав осідати вниз. Вона побачила у ОСОБА_10 кров на животі, обмотала йому рану з метою припинення кровотечі, та попросила сусідку ОСОБА_11 викликати швидку допомогу. Після цього вона поклала ніж до шафи, який потім добровільно викликала поліцію. Вважає, що її дії необхідно кваліфікувати по ст.124 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 до судового засідання не з`явився, судом на протязі року неодноразово викликався до суду повістками, в порядку ст.333 КПК України суд доручав чисельну кількість разів органу досудового розслідування встановити місце знаходження потерпілого, але ці заходи успіху не мали, оскільки потерпілий ОСОБА_10 наразі перебуває у розшуку з 06.09.2019р. (ОРС № 50431905) у зв`язку із його ухиленням від виконання вироку (т.1 а.с.297-298, т.2 а.с.3, 8-9, 17-18, 25, 32-33, 39-40, 52, 62-63, 67, 70-71, 96, 100-104).

Незважаючи на те, що обвинувачена свою вину визнала лише частково, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй злочину за фактичних обставин, які викладені у вироку, повністю підтверджується нижченаведеними поясненнями учасників процесу та наступними письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що обвинувачена є її рідною сестрою. На початку січня 2019 року до неї прийшла обвинувачена ОСОБА_7 і сказала, що вона 09.01.2019р. підрізала свого співмешканця ОСОБА_10 , вона була в шоці та з перегаром. До цього ОСОБА_7 холила з синцями, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 постійно провокують один одного. При цьому ОСОБА_13 більш буйна, вона лізе в бійку, хватається за ніж. Також свідок пояснила, що ОСОБА_14 кидалась і на свідка, і на її доньку. З приводу останнього конфлікту ОСОБА_7 розповіла ОСОБА_12 , що ОСОБА_10 розпускав руки, тому вона його підрізала. Сам ОСОБА_10 судимий, і наразі перебуває у розшуку.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що місцем події є комунальна квартира, де він проживає, там добре чути сусідів. В ті дні, в т.ч. 08 січня 2018 року, ОСОБА_14 хотіла піти додому, а ОСОБА_10 її не пускав, був чутний шум та грохот, впала ялинка. ОСОБА_10 раніше піднімав руку на ОСОБА_16 , але в той день конкретних погроз не чув. До цього бачив подряпини у ОСОБА_17 . 09 січня 2019 року з ранку знову почався скандал, ОСОБА_13 була проти, що ОСОБА_10 вживає алкоголь. Потім прийшла ОСОБА_14 і сказала, що необхідно рятувати ОСОБА_10 , оскільки вона його підрізала. Вони викликали швидку і зайшли до кімнати, ОСОБА_10 був п`яний та в крові. Потім приїхала швидка та поліція. Також свідок пояснив, що ОСОБА_10 звільнився з місць позбавлення волі приблизно рік тому, він не зовсім адекватний, коли накуриться марихуани. Саму ОСОБА_7 свідок знає приблизно 7-8 років, на його думку вона більш тиха, ніж ОСОБА_10 . Були і раніше випадки, коли ОСОБА_10 бив ОСОБА_7 . В той ранок, 09.01.19р., він чув, як ОСОБА_10 бив ОСОБА_7 , тому вона його підрізала.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що вона є співмешканкою ОСОБА_15 , та проживає по сусідству з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , вони разом проживають в одній комунальній квартирі. Вранці, приблизно 09 січня 2019 року, ОСОБА_7 вийшла і сказала, що необхідно викликати швидку, оскільки вона підрізала ОСОБА_10 . До цього вона чула, як ОСОБА_7 кричала: « ОСОБА_19 , не бий мене, не чіпай мене», а ОСОБА_10 відповідав ОСОБА_7 , що нікуди вона не піде. Сама ОСОБА_18 викликала швидку, а ОСОБА_15 заходив в кімнату на місце події і бачив там п`яного ОСОБА_10 , який казав, що він провокував ОСОБА_7 . До цього ОСОБА_10 приходив з роботи п`яним, бував неадекватним, та інколи бив ОСОБА_7 . Також свідок пояснила, що ОСОБА_7 надавала допомогу потерпілому ОСОБА_10 та намагалась закрити отвори кровотечі.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила суду, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , вони проживають в комунальній квартирі. У ОСОБА_10 та ОСОБА_7 постійно скандали та бійки. В той день, після Різдва 2019 року, відбулись певні події, були крики їх обох, але сильніше кричала ОСОБА_14 . Вона завжди кричить, як вип`є, окрім того, ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями. Також свідок пояснила, що вона чула, як ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виходили зі своєї кімнати. Після того, як в коридорі були чутні звуки перебування багатьох людей, вона вийшла з кімнати та побачила поліцію. Їй повідомила сусідка ОСОБА_18 , що ОСОБА_7 підрізала ОСОБА_10 . Свідок також пояснила, що ОСОБА_7 як не випиває, то це золота людина, а як вип`є, то одразу скандал, оскільки ОСОБА_7 стає криклива та агресивна. В тих криках в скандалі 09.01.2019р. сильніше було чути ОСОБА_7 , в неї агресія, вона дуже кричить. ОСОБА_7 здатна захистити себе від протиправних посягань. В той день ОСОБА_7 кричала, як скандалила, а не з приводу того, що її б`ють.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка пояснила суду, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , вони проживають в комунальній квартирі. В квартирі ОСОБА_7 оселилась нещодавно, її привів ОСОБА_10 . І потім почались скандали, бійки, п`янки. Коли вони разом випивали, то він її виштовхував, все билось та ламалось. В той день на початку січня 2019 року свідок прокинулась знову через звуки бійки у них в кімнаті. ОСОБА_22 тихоня, тоді як ОСОБА_14 голосиста, вона кричала нецензурно матом, по звукам вона провокувала ОСОБА_23 . Потім вона пішла до роботи, а коли повернулась, то в них була поліція. Сусіди ОСОБА_24 та ОСОБА_25 сказали, що ОСОБА_14 підрізала ОСОБА_26 . Також свідок пояснила, що ОСОБА_14 провокаторша, вона постійно провокує ОСОБА_23 на скандали, внаслідок чого відбуваються бійки, ОСОБА_27 дуже гамселила ОСОБА_23 , а ОСОБА_23 казав, що міг її придавити та кинути на ліжко. Шелех та ОСОБА_23 постійно п`яні, при цьому ОСОБА_27 могла за себе постояти, а ОСОБА_23 поважав жінок і руку на них не піднімав, він ОСОБА_27 не бив. Одного разу вона бачила конфлікт між ними, так ОСОБА_23 лише тримав ОСОБА_27 за руки. В той ранок вона чула крики ОСОБА_17 , але що саме вона кричала, свідок не знає. Раніше неодноразово викликали поліцію, ОСОБА_27 попереджали, щоб вона вгомонилась.

Рапортом помічника чергового Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 09.01.2019 року про отримання заяви щодо нанесення ОСОБА_10 ножового поранення у живіт ( т.1 а.с.71);

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.01.2019 р., в якому ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 09.01.2019 р. о 05-00 годині, знаходячись а адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень в область тулуба (т. 1 а.с. 72);

Згідно протоколу огляду місця події від 09.01.2019 р. квартири за адресою: АДРЕСА_2 та доданими фото таблицями за час проведення огляду було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору, довжиною 20 см, лезо довжиною 11 см, шириною 50 см, на кінці леза маються сліди речовини бурого кольору; балонєву куртку жіночу білого кольору; рушник, довжиною 150 см, шириною 50 см, синього кольору з малюнком «Тигр», на якому маються сліди речовини бурого кольору (т. 1 а.с.75-88);

Постановами про визнання речовим доказом від 10.01.2019 року, виявлені та вилучені під час огляду місця події речі, визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000045 (т.1 а.с.90,91);

Згідно протоколу огляду місця події від 09.01.2019 р. приміщення медичного реєстратора диспетчера розташованого на першому поверсі відділення КУ «Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги, розташованої за адресою : м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80 та доданими фото таблицями за час проведення огляду було виявлено та вилучено: кофта темно-сірого кольору з довгими рукавами яка містить три отвори розміром приблизно 1,5-2 см з рясними нашаруваннями речовини бурого кольору (т. 1 а.с.96-100);

Постановою про визнання речовим доказом від 10.01.2019 року, виявлену та вилучену під час огляду місця події кофту темно-сірого кольору з довгими рукавами, визнано та залучено в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000045 (т.1 а.с.101);

Відповідно до висновку експерта № 174 від 20.02.2019 року встановлено, що на речах вилучених під час огляду місця події квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: жіноча куртка білого кольору та рушник синього кольору, наявність крові не встановлено (т.1 а.с.105-106);

Відповідно до висновку експерта № 177 від 20.02.2019 року встановлено, що на кофті темно-сірого кольору з довгими рукавами вилученої під час огляду місця події встановлено наявність крові людини та виявлений антиген А з ізогемаглютиніном ани-В системи АВ0, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_10 . Домішка крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В системи АВ0, у тому числі від підозрюваної ОСОБА_7 не виключається, при наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т.1 а.с.107);

Відповідно до висновків експерта № 49 та № 23/к від 18.01.2019 року встановлено, що проникаюче поранення живота ліворуч з ушкодженням великого чепця у гр. ОСОБА_10 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, дане тілесне ушкодження утворилось від дії предмета (предметів) що володіє колюче-ріжучими властивостями; садно на задній поверхня грудної клітини праворуч у гр. ОСОБА_10 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмета (предметів); рани на бічній поверхні грудної клітини ліворуч на рівні 7 і 8 ребер, задній поверхні грудної клітки ліворуч по лівій біляхребтовій лінії на рівні 3-го грудного хребця, що були виявлені при огляді к гр. ОСОБА_10 не набули свого кінця, повного загоєння, що унеможливлює встановлення ступеня тяжкості. Для визначення даного питання необхідно надати медичну документацію що визначає кінець ушкодження; давність утворення ушкоджень, враховуючи надані медичні дані, не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи. Через відсутність опису напрямків ранових каналів, об`єктивно визначити напрямок травмуючої сили що спричинили тілесні ушкодження не є можливим. Взаємне розташування потерпілого та особи, яка заподіяла тілесні ушкодження могло бути будь-яким, за умов доступності травмованих ділянок тіла для їх ушкодження; будь-яких індивідуальних особливостей предмета травмування, у наданих для проведення експертизи даних не надано. За загальними ознаками, проникаюче поранення живота ліворуч утворилось від дії предмета що мав колюче-ріжучі властивості; садно на задній поверхні грудної клітки праворуч утворилось від дії тупого предмета (предметів). Висловитись про інші тілесні ушкодження, через брак опису морфологічних характеристик у наданих для проведення експертизи даних та надання хірургічної допомоги - не є можливим. Виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого в умовах одноразового падіння з висоти власно росту на тверду плоску поверхню. Виявлені тілесні ушкодження розташовані в ділянках що є доступними для спричинення власною рукою. (т.1 а.с.108-113);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 за яким обвинувачена розповіла про обставини скоєного злочину (т.1 а.с.115-118);

Постановою про визнання речовим доказом від 28.01.2019 року, за клопотанням обвинуваченої ОСОБА_7 , визнано та залучено в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000045 виписку № 90 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.01.2019 р. (т.1 а.с.120);

Висновком судово-психіатричного експерта № 88 від 20.02.2019 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 , 1991 р.н., розладів психічної діяльності не виявила і не виявляє у теперішній час. ОСОБА_7 має наступні індивідуально-психологічні особливості, що мають найбільше значення для даного кримінального провадження: невисокий запас знань, ригідність стійкість інтересів, наполегливість у відстоюванні власної думки, активність позиції, які посилюються при протидії зовнішніх обставин, практичність, прагнення до опори на власний досвід. Відповіді достовірні; Під час скоєного правопорушення ОСОБА_7 не перебувала у стані вираженої емоційної збудженості чи напруженості, які можуть розглядатись, як фізіологічна основа сильного душевного хвилювання, а знаходилась у стані алкогольного сп`яніння; ОСОБА_7 у момент скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення не перебувала у будь-якому особливому емоційному стані, який би здійснював суттєвий вплив на її поведінку. Індивідуально-психологічні особливості обвинуваченої ОСОБА_7 знайшли просте відображення у її поведінці на момент здійснення кримінального правопорушення; дії ОСОБА_7 не були викликані станом сильного душевного хвилювання (фізіологічним афектом чи іншим емоційним станом: стресом, фрустрацією, образою, гнівом, ревнощами тощо); підекспертна ОСОБА_7 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у ситуації, що досліджується; у період здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, а перебувала у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час вона також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с.125-133).

Висновком щодо результатів медичного огляду від 09.01.2019 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 , 1991 р.н., 09.01.2019р. перебувала у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.137).

Суд критично відноситься до показань обвинуваченої в тій частині, де вона оспорює вчинення нею злочину за викладених у вироку обставинах, оскільки ця позиція обвинуваченої спростовується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та дослідженими судом вищезазначеними письмовими доказами.

При цьому судом не встановлені обставини, які дають підстави вважати що зазначені свідки обмовляють обвинувачену. Ці свідчення є логічними і послідовними та узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які були зазначені раніше.

Зазначену позицію обвинуваченої суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.

Аналізуючи об`єктивну та суб`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_7 злочину суд зазначає, що відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Суд зазначає: обвинувачена розуміла, що удар ножем в область черевної порожнини, де знаходяться важливі для життя людини органи, може призвести до тяжких тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачена не нанесла удари ножем по кінцівках ОСОБА_10 чи іншим способом не припинила сварку, в т.ч. не покинула місце події, а нанесла потерпілому удар ножем в місце розташування саме життєво важливих органів. Також суд враховує, що удари наносились обвинуваченої не однократно в одному напрямку, а в різних напрямках та плоскостях, а саме в живіт та два удари в бічню поверхню грудної клітини ліворуч, що підтвердила своїми показами обвинувачена. Це свідчить про стійкий намір обвинуваченої шляхом не однократних ударів саме нанести тілесні ушкодження потерпілому.

Суд також вважає малоймовірною версію обвинуваченої про те, що потерпілий прижав її до столу впритул та наносив чисельні удари, тому вона не змогла покинути місце події та вдарила потерпілого ножем, оскільки у випадку такого взаємного розташування є досить сумнівною можливість взагалі наносити будь-які удари, тим більше що згідно висновку експерта № 49 та № 23/к від 18.01.2019 року у потерпілого ОСОБА_10 зафіксоване саме проникаюче поранення живота ліворуч з ушкодженням великого чепця у гр. ОСОБА_10 , що передбачає необхідність можливості для замаху та, щонайменше, відстань на довжину ножа. Окрім того, згідно протоколу огляду місця події від 09.01.2019 р. місцем події є кімната розміром 3 х 3 метри, а не вузьке приміщення коридору або тамбуру, отже обвинувачена мала можливість для маневру та могла обійти потерпілого та покинути місце сварки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 22.02.19р. у ОСОБА_7 зафіксовано садно в проекції лівої надбрівної дуги, яке кваліфіковане як легке тілесне ушкодження (т.2 а.с.107). Інших тілесних ушкоджень у обвинуваченої не зафіксовано. Отже, судом не встановлена наявність загрози життю ОСОБА_7 під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_10 . При цьому наявні вищезазначені докази умислу ОСОБА_7 на спричинення потерпілому ОСОБА_10 саме тяжких тілесних ушкоджень. Тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.124 КК України.

Отже, суд вважає пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведеним і кваліфікує її дії за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, і дані, що характеризують особу обвинуваченої.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченою, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, рецидив злочину та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що визнається судом як обставини, які обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.с.142,143), наявність хворих батьків, а саме: мати-пенсіонерку (а.с.126) та батька, якому ампутували ліву нижню кінцівку (т.1 а.с.148), раніше судима, злочин вчинила в період іспитового строку (т.1 а.с.140-141), ніде офіційно не працевлаштована і офіційних доходів не має, що дає підстави вважати про відсутність у неї наявності постійного джерела коштів для існування.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з зазначеної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Таким чином, суд також при призначенні покарання враховує ступень суспільної небезпеки і спосіб злочинних дій, а також їх наслідки.

Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України санкція статті передбачає лише один вид покарання - позбавлення волі на певний строк, суд, з урахуванням позиції прокурора, ступеню тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, даних, що її характеризують та відношення обвинуваченої до скоєного, що виразилось у невизнанні нею своєї вини у повному обсязі, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченої та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Беручі до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючі, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018р. ОСОБА_7 засуджена до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, злочин по цій справі скоїла не відбувши повністю міру покарання за попереднім вироком, суд вважає, що необхідно призначити покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, частково приєднавши до міри покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2018р.
В строк відбування покарання обвинуваченій необхідно зарахувати строк перебування під вартою по даному провадженню з 08 лютого 2019 року (т.1 а.с.121-123), зарахувавши їй відповідно до вимог ст. 72 КК України попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

По справі були проведені судово-медична, судово-імунологічна, судово-психіатрична експертизи, які були здійснені спеціалізованою державною установою, тому витрати по проведенню вищезазначених експертиз відповідно до ч.2 ст.122 КПК України необхідно віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій до набуття чинності вироку суд вважає за необхідним залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді шести років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018р., та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді ШЕСТИ років ОДНОГО місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з дня її затримання з 08 лютого 2019 року.

Обрану міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою, з утриманням її у Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор».

Речові докази:
- виписку № 90 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.01.19р., яка долучена до матеріалів провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;

- кофту темно-сірого кольору з довгими рукавами, яка знаходиться в КУ «ЗОБ СМЕ» - знищити;

- предмет, схожий на ніж, з пластиковою рукояткою чорного кольору, який знаходиться в Запорізькому НДЕКЦ МВС України знищити;

- балонєву куртка жіноча білого кольору та рушник з малюнком «Тигр», які знаходяться в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області знищити.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1