Справа № 362/1071/20
Провадження № 1-кс/362/307/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000332 від 09.03.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ст. 128 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

в с т а н о в и в:

21.02.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

В ході досудового розслідування встановлено, що 8 березня 2019 року, близько 18 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо) ОСОБА_5 , знаходився в будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала неповнолітня донька останньої - ОСОБА_8 . В подальшому між нею та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_5 виник прямий умисел на погрозу вбивством останній.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті викликати у неповнолітньої побоювання за своє життя і бажаючи цього, взяв в одній із кімнат будинку предмет з ріжучими властивостями та зайшов до кімнати де знаходилась ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерпілої ОСОБА_8 побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел, вживаючи нецензурну лайку, штовхнув ОСОБА_8 на ліжко. В подальшому, ОСОБА_5 , підтверджуючи реальність реалізації свого злочинного умислу,скорочуючи відстань між ним та ОСОБА_8 , коліном своєї правої ноги притис останню до ліжка, а лівою рукою почав душити за шию та продовжував висловлювати погрози вбивством на адресу останньої. Далі ОСОБА_5 , демонструючи предмет з ріжучими властивостями, котрий знаходився в його правій руці, почав розмахувати ним перед обличчям ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості для ОСОБА_8 , однак, маючи можливість і будучи спроможним передбачити той факт, що в результаті його дій такі наслідки можуть настати, тримаючи в своїй правій руці предмет з ріжучими властивостями, з метою створення усіх умов реального сприйняття останньою погроз вбивством з його боку, спрямував його до шиї потерпілої, однак в цей час ОСОБА_8 своєю лівою рукою схопилась за лезо предмета з ріжучими властивостями та вирвала його з руки ОСОБА_5 , в результаті чого отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 182 від 04.07.2019 згідно наданої документації, у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце тілесні ушкодження: рани 3-4-5 пальців лівої кисті з пошкодженням сухожилків розгинача.

На тілі ОСОБА_8 відобразились загальні ознаки травмую чого предмету, яким були спричиненні ушкодження, а саме форма та розміри рани, що вказує на предмет з ріжучими властивостями. Індивідуальні ознаки травмую чого знаряддя не відображенні.

За своїми властивостями тілесні ушкодження у ОСОБА_8 можуть відповідати терміну їх виникнення, вказаному в Ухвалі та утворитися при обставинах, зазначених в Ухвалі.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби). Дані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах викладених ОСОБА_8 під час її допиту в якості потерпілої. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах викладених потерпілою під час проведення слідчого експерименту за її участю.

09.03.2019 року відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за ч. 1 ст. 125 КК України.

15.08.2019 кваліфікацію кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за ч. 1 ст. 125 КК України змінено на ст. 128 КК України.

Крім цього близько 15 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо) 8 березня 2019 року ОСОБА_5 , прийшов до будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі між вказаними особами виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи разом з останньою в кімнаті кухні вказаного домоволодіння, реалізуючи вищевказаний умисел, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно своїми руками, зібраними в кулак, наніс більше двох ударів (точну кількість в ході досудового розслідування не встановлено) в область голови та обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого у останньої з носової порожнини почалась кровотеча. Далі ОСОБА_5 своїми руками схопив ОСОБА_7 за руки та затягнув до іншої кімнати, де в подальшому кинув її на крісло та наніс близько чотирьох ударів коліном ноги в область живота останньої.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 попрямував до кімнати кухні, де взяв предмет з ріжучими властивостями. Після чого, ОСОБА_5 повернувся до кімнати, в якій перебувала ОСОБА_7 та наніс декілька (точну кількість в ході досудового розслідування не встановлено) колотих ран даним предметом по нижніх кінцівках останньої, внаслідок чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 181 від 04.07.2019 у ОСОБА_7 , 1976 року народження мали місце тілесні ушкодження: синець на обличчі, синці на грудях, садно на передній поверхні живота, численні садна та синець на лівому стегні, поверхневі рани правої гомілки, синець на правому стегні.

Садно на животі, садна на лівому стегні та поверхневі рани правої гомілки спричиненні від дії предмета з обмеженою поверхнею контакту. Синці на тілі виникли від дії тупого твердого предмета (предметів). Індивідуальних властивостей травмуючи предметів експертизою не виявлено. За своїми властивостями тілесні ушкодження у ОСОБА_7 можуть відповідати строку їх спричинення, вказаному в Ухвалі.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути при обставинах, викладених потерпілою під час проведення слідчого експерименту за її участю.

15.08.2019 року відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001138 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Окрім цього, 8 березня 2019 року, близько 18 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо) ОСОБА_5 , знаходився в будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала неповнолітня донька останньої - ОСОБА_8 . В подальшому між нею та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_5 виник прямий умисел на погрозу вбивством останній.
В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,реалізуючи свій умисел, в приміщені кухні взяв предмет з ріжучими властивостями та зайшовши в кімнату, де знаходилась потерпіла ОСОБА_8 розпочав висловлювати у словесній формі погрозу вбивством на її адресу.
Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерпілої ОСОБА_8 побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел, вживаючи нецензурну лайку, штовхнув ОСОБА_8 на ліжко. В подальшому, ОСОБА_5 , підтверджуючи реальність реалізації свого злочинного умислу,скорочуючи відстань між ним та ОСОБА_8 , коліном своєї правої ноги притис останню до ліжка, а лівою рукою почав душити за шию та продовжував висловлювати погрози вбивством на адресу останньої.

Далі ОСОБА_5 , демонструючи предмет з ріжучими властивостями, котрий знаходився в його правій руці, почав розмахувати ним перед обличчям ОСОБА_8 , таким чином створивши усі умови реального сприйняття останньою погроз вбивством з його боку.

15.08.2019 року відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 за ч. 1 ст. 129 КК України.

15.08.2019 матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000332 зареєстрованого 09.03.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001138 зареєстрованого 15.08.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001139 зареєстрованого 15.08.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України об`єднано в одне провадження за № 0000332 від 09.03.2019 про що відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

21.08.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 278 КПК України заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, тобто в необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні.

11.09.2019 року ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

11.09.2019 року у зв`язку з тим що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності досудове розслідування по кримінальному провадженні зупинено та останнього оголошено в розшук.

21.02.2019 року о 00 год. 30 хв. підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області ( справа № 362/5360/19, провадження № 1-кс/362/1882/19) затримано в порядку ст. 208-211, 213, 191 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, тв просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, дійшов до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Згідно ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви").

Крім того у рішенні ЄСПЛ у справі "Чахла проти Сполученого Королівства", зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі".

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії", відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19.10.1973 р.), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, також в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази про наявність зазначених ризиків і про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Не доведені такі ризики і прокурором у судовому засіданні.

Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено і не доведено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184,193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, українця, громадянина України, що має середню освіту, офіційно не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний та вечірній час у період з 19 го. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:

- не залишати житло з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1