Провадження № 1-кп/127/806/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 24 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торканівка Тростянецького району Вінницької області, не одруженого, непрацюючого, без визначеного місця реєстрації та проживання, без громадянства, раніше судимого 08.02.2013 року Вінницький районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 18.06.2019 року, у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 23.08.2019 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на лавці біля вхідних дверей першого під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_1 , та спілкуючись з невстановленою особою чоловічої статі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 .
В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на здійснення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном. Так, ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_6 до першого під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_1 , та на першому поверсі зайшов разом з нею до кабіни ліфта. Після закриття кабіни ліфта та впевнившись, що поряд нікого не має, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливими мотивом та метою, правою рукою наніс один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя справа ОСОБА_6 , в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу кабіни ліфта. При цьому ОСОБА_4 став на коліна на підлогу біля ОСОБА_6 та двома руками почав стискати шию останньої, перекриваючи їй доступ кисню та застосовуючи таким чином насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, відповідно до висновку експерта № 1058 від 24.09.2019 року у ОСОБА_6 було виявлено наступні тілесні ушкодження: синець в ділянці підборіддя справа, садна на шиї зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Після того, як кабіна ліфта дісталась до третього поверху та двері відчинились, ОСОБА_6 , знаходячись у психологічно подавленому стані, реально оцінюючи виниклу ситуацію, як таку, яка загрожує її життю та здоров`ю, почала кричати та кликати на допомогу сторонніх осіб. Проте, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на насильницьке заволодіння чужим майном, шляхом застосування фізичної сили зірвав з шиї ОСОБА_6 жіночий ланцюжок жовтого кольору довжиною 55 см, вагою 2 г, з медичного сплаву, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5922/19-21 від 11.09.2019 ринкова вартість ланцюжка з медичного сплаву жовтого кольору, з урахуванням зносу, станом на 23.08.2019 року, складала 276,25 гривень. Після зазначеного, ОСОБА_4 , заволодівши вищевказаним майном, з місця злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 276,25 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що він їхав у м. Вінницю та познайомився у автобусі з дівчиною, після чого, вийшовши на зупинці, вона познайомила його з її чоловіком і вони вирішили разом попити пиво. Потім, він залишився в них ночувати. Зранку 23.08.2019 року, він вийшов на прогулянку, однак забув речі у квартирі, де ночував, а згадати де саме знаходиться квартира не зміг, так як м. Вінницю не знає, тому вирішив ходити по під`їздах і згадувати де саме ночував, пам`ятав тільки, що квартира знаходилась на 6-7 поверху. В одному з дворів, побачив під`їзд, який був схожий на той, в якому проживають його знайомі в яких він ночував, однак там був магнітний замок. Він присів на лавку і почав чекати поки хтось відкриє двері і він потрапить у під`їзд. Згодом йшла ОСОБА_6 до вказаного під`їзду, він встав та послідував за нею. ОСОБА_7 була з собакою та зайшла до під`їзду, а він за нею. Вони зупинились біля ліфту, він погладив собаку. Коли вони зайшли до ліфту, потерпіла натиснула кнопку третього поверху. В ліфті собака почала облизувати йому взуття, чим псувала його. Він сказав про це ОСОБА_6 , однак вона говорила по телефону та не реагувала, це його обурило і він наніс один чи два удари потерпілій по голові. Від вказаних ударів вона не падала, а присіла та сперлась об стіни ліфту. В цей час ліфт відкрився та він звідти пішов. Зауважив, ланцюжок з ОСОБА_6 не зривав та не душив її.
Потерпіла в судовому засіданні повідомила, що 23.08.2019 року близько 16 год. 30 хв поверталась з прогулянки додому зі своєю собакою, розмовляючи по телефону з мамою. Коли вона підходила до свого під`їзду, що за адресою вул. Стельмаха, 11, у м. Вінниці, побачила двох чоловіків, які сиділи на лавці. Один з них встав та пішов до під`їзду за нею. Підійшовши до ліфта, ОСОБА_6 повідомила маму, що перетелефонує їй, так як зникає зв`язок. Потім, вона запропонувала обвинуваченому зайти першому до кабіни ліфту, так як вона виходить на третьому поверсі. Обвинувачений зайшов до ліфту, і як тільки двері зачинилися, наніс їй удар кулаком в область підборіддя, від чого остання впала на підлогу кабіни ліфта. Після чого, ОСОБА_4 , ставши на коліна біля неї, почав стискати їй шию руками, від чого вона почала втрачати свідомість, однак в цей час двері ліфту відчинилися на третьому поверсі, вона, розуміючи, що це її останній шанс вижити, висунула ноги, щоб ліфт не міг закритись та почала кричати. В цей час обвинувачений її знову вдарив в голову та зірвав з її шиї ланцюжок і утік. Вказаний ланцюжок був не золотий, а з медичного сплаву, проте виглядав як золотий.
З досліджених доказів, що надані сторонами під час судового провадження вбачається, що 23.08.2019 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.08.2019 року. З вказаної заяви вбачається, що 23.08.2019 року, близько 16 год. 40 хв. невідома особа чоловічої статі, віком 20-40 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 170 см, світловолосий, коротко стрижений, під час руху у ліфті між 1 та 3 поверхами будинку АДРЕСА_2 , шляхом нанесення ударів та подальшого удушення ОСОБА_6 , відкрито заволодів ланцюжком жовтого кольору із медичного сплаву, який зірвав із шиї останньої, після відкриття дверей ліфту зник у невідомому напрямку.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку, що підтверджується витягом від 24.08.2019 року з ЄРДР.
З постанови слідчого від 29.08.2019 року про перекваліфікацію, витягу з ЄРДР та повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України від 29.08.2019 року, судом встановлено, що твердження сторони захисту про відсутність належної реєстрації злочину та, як наслідок, недопустимості всіх доказів у справі через їх отримання не в межах зареєстрованого провадження, є безпідставним.
Так, ч. 1 ст. 214 КПК України, що регулює початок досудового розслідування, визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Вказаних вимог КПК України під час досудового розслідування дотримано, досудове розслідування розпочато на підставі заяви потерпілої, яка зареєстрована у ЄРДР у встановленому порядку.
Зміна кваліфікації з ч. 1 на ч. 2 ст. 187 КК України, здійснена в ході досудового розслідування, не свідчить про необхідність повторної реєстрації того ж самого діяння, але з іншою, більш точною кваліфікацією, оскільки реєстрації підлягає лише новий злочин, виявлений під час досудового розслідування.
Питання кваліфікації дій особи і є питанням, що підлягає вирішенню під час досудового розслідування, яке має ґрунтуватись на сукупності доказів у справі та знайти своє відображення у повідомленій підозрі, що і було зроблено в ході досудового розслідування.
З вказаних підстав суд вважає твердження захисту необґрунтованим та приймає до уваги подані прокурором письмові докази, як такі, що зібрані під час досудового розслідування.
З протоколу огляду місця події з долученими ілюстративними таблицями від 23.08.2019 року вбачається, що в ході зазначеної слідчої дії в присутності понятих та спеціаліста ОСОБА_8 оглянуто місце вчинення злочину. Згідно з протоколом зафіксовано наявність перед під`їздом, по праву сторону від вхідних дверей двох дерев`яних лавок та те, що вхід до під`їзду здійснюється через металеві двері, обладнані кодовим магнітним замком. Оглядом зафіксовано місце вчинення злочину, а саме кабіну ліфту, на яку вказала потерпіла ОСОБА_6 та в ході огляду виявлено 4 сліди рук, які знаходились по ліву сторону на висоті 15-20 см від підлоги кабіни ліфта, де із слів потерпілої торкалась стін ліфту особа, яка вчинила на неї напад. Вказані сліди вилучено у встановленому порядку.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2019 року призначено судово-дактилоскопічну експертизу у кримінальному провадженні №0001116 від 24.08.2019 року.
Відповідно до висновку експерта №322 від 02.09.2019 року сліди пальців рук вилучені 23.08.2019 за адресою АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації особи та залишені не ОСОБА_6 , а іншою особою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2019 року призначено дактилоскопічну експертизу по виявлених слідах пальців рук з питанням чи належать зазначені сліди ОСОБА_4 .
Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 10.09.2019 року, в ході досудового слідства проведено дактилоскопування ОСОБА_4 , що здійснено на підставі постанови про відібрання зразків для експериментального дослідження від 05.09.2019 року у ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку експерта №337 від 13.09.2019 року слід пальця руки розмірами 14x36 мм залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_4 , слід пальця руки розмірами 11x20, сліди долонь рук розмірами: 70x85 мм, 77x100 мм, залишені не ОСОБА_4 , а іншою особою.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1058 від 24.09.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 10.09.2019 року, у потерпілої ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у виді синця в ділянці підборіддя справа, садна на шиї зліва.
Згідно з вказаним висновком, вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку вказаному в матеріалах кримінального провадження 23.08.2019 року.
Характер, локалізація та морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії: удар тупого предмету в ділянку підборіддя справа та тертя тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку шиї зліва, що за механізмом утворення:
- не суперечить відображеному у показах ОСОБА_6 (протокол допиту від 24.08.2019 року, протокол проведення слідчого експеременту від 12.09.2019 року), тобто могли виникнути внаслідок ударів руками і стискування шиї руками;
-вказують на неможливість утворення лише внаслідок «поштовху», як відображено у показах ОСОБА_4 (протокол допиту від 29.08.2019 року, протокол проведення слідчого експеременту від 30.08.2019 року).
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5922/19-21 від 11.09.2019 року ринкова вартість досліджуваного ланцюжка з медичного сплаву жовтого кольору довжиною 55 см, вагою 2 гр, з урахуванням зносу, станом на 23.08.2019 року, могла складати 276,25 грн.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 29.08.2019 року о 08 год. 30 хв., під час затримання ОСОБА_4 мав при собі пакет, в якому знаходилась футболка оранжевого кольору з кольоровими написами білого та синього кольорів на передній частині, яку було вилучено і поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №4518956.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2019 року накладено арешт на футболку оранжевого кольору з кольоровими написами білого та синього кольорів на передній частині, яка перебувала у володінні ОСОБА_4 та була вилучена працівниками поліції 29.08.2019 року під час затримання останнього.
Згідно з протоколом огляду предмету, здійсненого за участю потерпілої ОСОБА_7 , вказану футболку оглянуто під час досудового розслідування. В ході вказаної слідчої дії потерпіла ОСОБА_6 , вказала, що дана футболка за кольором та написами на передній частині відповідає тій, у якій перебував злочинець 23.08.2019 року у кабіні ліфта за місцем її проживання, який відкрито із застосуванням насильства заволодів її жіночим ланцюжком жовтого кольору із медичного сплаву.
Вилучені під час досудового розслідування сліди та речі, оглянуті та визнані речовими доказами у справі, що підтверджується постановою про визнання предметів речовими доказами та їх приєднання до кримінального провадження від 21.09.2019 року. Вказані речі передано на зберігання у камеру схову Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №2255).
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених фотознімків впізнала особу, яка здійснила відносно неї злочин, на фотознімку № 4, а саме ОСОБА_4 .
В ході проведення слідчого експерименту 12.09.2019 року за участю понятих та потерпілої, потерпіла ОСОБА_6 вказала на події, які відбувалися 23.08.2019 року, а саме продемонструвала свій маршрут та деталі при яких невідома особа з застосуванням насильства, а саме нанесенням ударів та здушування шиї, заволоділа її жіночим ланцюжком. Вказане судом встановлено під час перегляду в судовому засіданні CD-R диску із записом вказаного слідчого експерименту.
Крім того, стороною обвинувачення надано суду протокол проведення слідчого експерименту від 30.08.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 з відеозаписом.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив визнати вказаний доказ недопустимим доказом у справі, мотивуючи вказане тим, що під час слідчого експерименту він себе оговорив, оскільки до нього застосовувалось насильство працівниками поліції з метою надання саме таких показань під час слідчого експерименту.
Вирішуючи вказане клопотання про визнання доказу недопустимим суд приймає до уваги наступне.
Статтею 240 КПК України визначено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
З протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 судом встановлено, що слідчий експеримент під час досудового розслідування був здійснений з метою перевірки і уточнення відомостей, наданих в якості підозрюваного ОСОБА_4 , що свідчить про те, що вказаний слідчий експеримент проведений для перевірки показань обвинуваченого, наданих під час досудового розслідування.
Таким чином, відомості із вказаної слідчої дії є різновидом показань обвинуваченого, наданих під час досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Частиною 4 ст. 95 КПК України визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 допитаний судом безпосередньо і саме зазначені показання обвинуваченого підлягають оцінці під час прийняття рішення у справі.
Слідчий експеримент був здійснений для перевірки показань підозрюваного, наданих слідчому. Вказані показання суд безпосередньо не сприймав, що в сукупності з вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, свідчить, що зазначений доказ не може бути прийнятий судом до уваги, як такий, що нічого у справі не підтверджує через відмінність його змісту показанням обвинуваченого, наданим під час судового розгляду.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, безпосередньо дослідивши надані докази у заявленому сторонами обсязі, суд дійшов наступних висновків.
Час та місце злочину жодним учасником провадження не оспорюється та підтверджено показаннями в судовому засіданні як обвинуваченого, так і потерпілої, змістом заяви потерпілої та протоколом огляду місця події, якими зафіксовано, що злочин вчинено 23.08.2019 року близько 16 год. 30 хв., у ліфті першого під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_1 .
Так, обвинувачений підтвердив, що він у вказаний час перебував у вказаному місці та вчинив злочин відносно потерпілої, а саме на грунті конфлікту з приводу поведінки собаки наніс їй декілька ударів.
Факт того, що злочин вчинено обвинуваченим підтверджується і показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні впізнала ОСОБА_4 як особу, що вчинила відносно неї злочин, про те, що ОСОБА_4 є тією особою свідчить і протокол впізнання за участю потерпілої, згідно з яким і під час досудового слідства потерпіла впізнала обвинуваченого як нападника, протоколом огляду речового доказу виданої ОСОБА_4 футболки у якій він перебував під час вказаного, яка також впізнана потерпілою як одяг нападника.
Сукупність вказаного переконує суд у тому, що ОСОБА_4 є тією особою, що 23.08.2019 року о 16.30, перебуваючи в кабіні ліфта за зазначеною адресою вчинив відносно потерпілої злочин.
Вказаний злочин був вчинений в умовах неочевидності, що підтверджується показаннями обвинуваченого та потерпілої, які вказали, що вони лише вдвох перебували у ліфті, а тому свідки зазначеної події відсутні.
При цьому обвинувачений та потерпіла повідомили суду про різний розвиток події та вчинені об`єктивні дії.
Так, обвинувачений вказав, що лише побив потерпілу, нанісши їй біля двох ударів в голову. Зазначив, що він її не душив та не забирав в неї жодного майна.
Потерпіла суду повідомила про нанесення двох ударів в голову, повідомила, що від одного з ударів вона впала та в це час обвинувачений нахилився над нею та почав душити. Згідно показань потерпілої, її врятувало те, що двері ліфту відчинились, вона змогла ногами перешкодити їх закриттю та почала кричати. В цей час обвинувачений її вдарив вдруге та зірвавши з шиї ланцюжок з місця вчинення злочину втік.
Такі показання потерпілої є послідовними, що вбачається з протоколу заяви про вчинений злочин та слідчого експерименту за її участю в яких потерпіла вказала на аналогічний розвиток події.
Вирішуючи питання щодо надання переваги одній з версій, суд приймає до уваги висновок судово-медичної експертизи у справі.
Так, згідно нього у потерпілої ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у виді синця в ділянці підборіддя справа, садна на шиї зліва.
Таким чином експертом вказано на наявність двох видів тілесних ушкоджень, серед яких садна на шиї зліва.
При цьому експертом вказано, що характер, локалізація та морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії: удар тупого предмету в ділянку підборіддя справа та тертя тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку шиї зліва.
Вказаний механізм утворення, за твердженням експерта, не суперечить повідомленим потерпілою ОСОБА_6 відомостям, в тому числі і під час протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2019 року, тобто могли виникнути внаслідок ударів руками і стискування шиї руками.
Вказаний висновок експерта в сукупності з тим, що обвинувачений категорично заперечує факт удушення потерпілої, а потерпіла послідовно повідомляла саме про зазначене переконує суд у тому, що розвиток події повідомлений потерпілою є таким, що підтверджений сукупністю доказів у справі.
Крім зазначених доказів, суд вважає, що протоколом огляду місця події та висновком дактилоскопічної експертизи підтверджено розвиток події, повідомлений потерпілою, оскільки з вказаних доказів вбачається виявлення та вилучення в кабіні ліфта слідів відбитків пальців саме обвинуваченого на відстані 15-20 см. від підлоги, що підтверджує показання потерпілої про те, що в момент нападу на неї вона впала, а обвинувачений схилився над нею та почав її душити, оскільки лише за вказаних обставин сліди відбитків пальців обвинуваченого могли опинитись настільки низько по відношенню до підлоги ліфту.
З зазначених підстав, суд приймає до уваги показання потерпілої, надані в судовому засіданні, та оцінює критично показання обвинуваченого щодо того, що він потерпілу не душив, а лише вдарив, будучи обуреним поведінкою собаки, як такі, що жодним доказом у справі не підтверджені.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння
потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження,а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Вказане в сукупності з тим, що доказами у справі підтверджено факт вчинення обвинуваченим удушення потерпілої є підставою для визнання застосованого ОСОБА_4 насильства як небезпечного для життя чи здоров`я.
Судом встановлено, що потерпіла починаючи з часу звернення до правоохоронних органів послідовно повідомляла про заволодіння обвинуваченим її ланцюжком, оскільки це вбачається з заяви потерпілої про вчинення злочину, протоколу слідчого експерименту, протоколу впізнання, протоколу огляду, її показань в судовому засіданні.
Вказані докази є узгодженими, показання потерпілої послідовними, що надає підстави суду прийняти їх до уваги та вважати доведеним факт заволодіння обвинуваченим майном потерпілої.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту вчинення нападу.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5922/19-21 від 11.09.2019 року ринкова вартість досліджуваного ланцюжка з медичного сплаву жовтого кольору довжиною 55 см, вагою 2 гр, з урахуванням зносу, станом на 23.08.2019 року, могла складати 276,25 грн.
Суд приймає вказаний доказ до уваги, оскільки порядок його отримання відповідає встановленому КПК України. При цьому суд звертає увагу на наступне.
Обвинувачений вказав, що експертиза проведена за відсутності речового доказу ланцюжка, а тому не може бути прийнята до уваги.
Разом з тим, обвинувачений категорично заперечив факт заволодіння ланцюжком потерпілої. Таким чином, показання обвинуваченого в цій частині є суперечливими, оскільки він з однієї сторони вказує на факт того, що взагалі не заволодівав майном потерпілої, а з іншої, вважає, що експертиза не була проведена з оглядом ланцюжка.
Згідно ст. 242 КПК України, експертиза проводиться якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
В даному випадку експертиза проведена з метою встановлення вартості майна, і підтверджує лише розмір збитків завданих кримінальним правопорушенням та аж ніяк не може підтверджувати чи спростовувати факт наявності чи відсутності вказаного майна, або факт заволодіння ним.
Вказане в сукупності з тим, що розбій є закінченим злочином з моменту нападу, обвинувачений вартості майна не опорював, а експерт зміг надати відповідь на запитання щодо вартості майна, що стало предметом злочину, переконує суд, що розмір збитків у справі є доведеним.
Таким чином, сукупність доказів у справі та зазначені роз`яснення свідчать, що всі об`єктивні дії ОСОБА_4 були направлені на вчинення саме розбою, оскільки ним негайно вилучено майно в потерпілої при застосуванні насильства, характер якого (двома руками почав стискати шию потерпілої, перекриваючи їй доступ кисню та застосовуючи таким чином насильство), свідчать про його небезпечність для життя та здоров`я потерпілої та корисливий мотив дій ОСОБА_4 .
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі, прийнявши до уваги зазначені положення та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно довідок КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» від 30.08.2019 року № 330 та ВОПНЛ ім. акад. Ющенка № 2014419 від 04.09.2019 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває та за останні п`ять років за допомогою не звертався.
Згідно довідок КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» від 30.08.2019 року № 257 та КП ВОНД «Соціотерапія» №2538 від 02.09.2019 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до довідки №485 від 29.08.2019 року, виданої виконавчим комітетом Тростянецького району Вінницької області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Торканівської сільської ради не зареєстрований та не проживає.
Згідно інформації наданаї УДМС України у Вінницькій області, ОСОБА_4 не значиться зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку.
Вимогою про судимість від 27.08.2019 року відносно ОСОБА_4 та копією вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 08.02.2013 року підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КК України, відбував покарання у виді 7 років позбавлення волі та звільнився 18.06.2019 року.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення тяжкого умисного корисливого злочину, який є найнебезпечнішим серед злочинів проти власності та одночасно посягає на два об`єкти право власності та здоров`я потерпілого, вчинення вказаного злочину щодо жінки, в денний час, особи обвинуваченого, який вчинив злочин в період непогашеної судимості за вчинення аналогічного злочину, не працює, відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації всього належного ОСОБА_4 майна.
Витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0001116 до висновків експертів, а саме: № 5922/19-21 від 11.09.2019 року, № 322 від 02.09.2019 року, №337 від 13.09.2019 року, становлять 1570,08 гривень, що підтверджується відповідними довідками та актом про витрати на проведення експертиз та підлягають стягненню з обвинуваченого.
Також, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 187 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного ОСОБА_4 майна.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати починаючи з часу його затримання, тобто з 29.08.2019 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні № 0001116 в сумі 1570,08 гривень.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2019 року скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0001116, передані на зберігання до камери схову речових доказів Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №2255), а саме футболку оранжевого кольору з кольоровими написами білого та синього кольорів на передній частині та сліди пальців рук знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: