Дата документу 06.03.2020 Справа № 554/7815/19
Провадження № 1-кс/554/3245/2020
У Х В А Л А
іменем України

06 березня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000130 від 24 квітня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2013 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000130 від 24 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про вимоги у сфері обігу психотропних речовин, вчинив діяння у сфері обігу незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін». Так, 31.07.2019 року ОСОБА_4 незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, у рідині масою 0,094 г, а в перерахунку на суху речовину 0,049 г, яку з метою подальшого збуту зберігав при собі за адресою: АДРЕСА_2 . 31.07.2019 року о 20 год. 11 хв. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою незаконно збув ОСОБА_6 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, у рідині масою 0,094 г, а в перерахунку на суху речовину 0,049 г, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.307 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється.

22 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

05 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких заходів неможливо, зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання у разі визнання його винуватим; може незаконно впливати на свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні, оскільки проживає в одному місті з цими учасниками; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, так як здобуті органом досудового розслідування відомості вказують на тривалий характер збуту наркотичних засобів підозрюваним.

Ураховуючи, що строк дії запобіжного заходу - домашнього арешту ОСОБА_4 закінчується, а виконання подальших запланованих слідчих, процесуальних дій неможливе без його продовження, разом із тим, даний запобіжний захід не може бути змінений на більш м`який, тому у прокурора виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 09 квітня 2020 року з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, оскільки наявні ризики, які на даний час не зменшились, а тому наполягав на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні режимі відеоконференцїї з клопотанням не погодився, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки процесуальні обов`язки він не порушував, та на утриманні має неповнолітню дитину.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважала, що до підозрюваного не доцільно застосовувати домашній арешт, на підставі чого просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000130 від 24 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 з метою подальшого збуту, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, у рідині масою 0,094 г, а в перерахунку на суху речовину 0,049 г, яку, з метою подальшого збуту, зберігав при собі за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому 31.07.2019 року о 20 год. 11 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, незаконно збув ОСОБА_6 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, у рідині масою 0,094 г, а в перерахунку на суху речовину 0,049 г.

Установлено, що 22 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин.

05 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - в період часу з 22 години 00 хвилини по 06 годину 00 хвилин наступного дня, в межах строку досудового розслідування, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Як слідує з клопотання, на даний час строк тримання під домашнім арештом підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ряд слідчих дій.

05 березня 2020 року постановою військового прокурора Дніпропетровського гарнізону строк досудового розслідування кримінального провадження №0000130 від 24 квітня 2019 року продовжено до трьох місяців, а саме - до 09 квітня 2020 року.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 був обраний з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити злочинну діяльність як джерело отримання доходів, оскільки не представлено доказів постійного місця роботи; а також запобігання впливу на свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження.

При вирішенні питання про продовження строку дії домашнього арешту, слідчий суддя враховує надані стороною обвинувачення докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також характер вчиненого діяння, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством.

У матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, а повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою. При цьому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років.

Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду від 31 липня 2019 року, якими зафіксовано обстановку на місці події, вилучено речовини, які в подальшому направлено на дослідження; висновком експерта №7-1815 від 13 вересня 2019 року, згідно з яким встановлено, що надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору загальною масою 0,094 г (вміст полімерного зіп-пакету), містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,049 г в перерахунку на основу (відсотковий вміст метамфетаміну 52%) наявністю повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 22 січня 2020 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

З урахуванням конкретних обставин розслідування, для стороннього об`єктивного спостерігача є зрозумілим причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, доведеності чи недоведеності вини підозрюваного, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, які з часу обрання запобіжного заходу не зменшились та виправдовують перебування особи під домашнім арештом, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Разом із тим, слідством необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема: розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів за результатами проведених експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, які були вилучені за адресами мешкання підозрюваних осіб, та експертиз зброї, провести слідчі експерименти, під час яких встановити місце та механізми проведених оперативних закупок психотропних речовин, які мали місце у липні, серпні та грудні 2019 року, а також здійснити інші необхідні слідчі дії.

Слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має позитивну характеристику за місцем проживання, проживає разом із бабусею, яка хворіє та потребує утримання за станом здоров`я, а також дідусем, має на утриманні малолітню дитину. Підозрюваний раніше не судимий.

Щодо посилань підозрюваного та захисника на недоцільність застосування домашнього арешту, то в обґрунтування вказаних доводів стороною захисту не було надано будь-якого обгрунтованого підтвердження, у зв`язку з чим не доведено переконливості таких доводів в силу змагальності сторін.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для підтвердження доводів захисту та заперечень щодо продовження строку домашнього арешту, оскільки жодних належних і допустимих доказів своїх аргументів суду не представлено.

Тому встановлені вище ризики, які на час розгляду клопотання є реальними, переважають позитивні характеристики підозрюваного, що були зазначені його захисником.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на переконання суду, неможливо застосувати до підозрюванго, оскільки не зможуть забезпечити в достатній мірі неухильне виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні, та доведеним прокурором, а також ефективному здійсненню досудового розслідування.

При вирішенні клопотання судом також враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилини по 06 годину 00 хвилин наступного дня, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 квітня 2020 року, без застосування електронних засобів контролю.

Залишити підозрюваному ОСОБА_4 обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 05 лютого 2020 року, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну (за наявності); утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000130.

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1