Справа № 344/5307/20
Провадження № 1-кс/344/2099/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000472 від 30.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7

30 липня 2019 року біля 15 години 40 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "TOYOTA AVENSIS" реєстраційний номер НОМЕР_1 , в суху сонячну погоду, рухався прямою ділянкою проїзної частини дороги вулиці Січових Стрільців селища Рожнятів, у напрямку його центральної частини. В цей час, у зустрічному напрямку та всупереч вимог п. 11.14 Правил дорожнього руху України, смугою руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , вздовж краю проїзної частини, проїжджав велосипедист ОСОБА_7 . При взаємному зближенні один до одного велосипедист ОСОБА_7 не дотримався вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України та почав переїжджати на протилежну сторону проїзної частини, рухаючись дещо по діагоналі відносно повздовжньої осі дороги.

Водій ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_7 , який постійно перебував у полі його зору, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи із порушенням вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, належним чином не відреагував на зміну дорожньої обстановки, здійснив невиправданий маневр, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3. б), д); п. 10.1., п. 12.1. та п. 12.3.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 125 від 01.11.2019, отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки, живота, їх пристінкової плеври, крововиливами під плевру та в тканину обох легень, розривами обох легень, кровотечою в ліву плевральну порожнину, розривами та крововиливами селезінки, кровотечою в черевну порожнину, забійною раною живота зліва, крововиливами м`яких тканин голови, під м`яку мозкову оболонку, речовину головного мозку, забійними ранами та синцем в ділянці голови, забійними ранами та саднами в ділянці лівої руки, синцем та садном в ділянці правої руки, синцем, забійною раною та саднами в ділянці правої ноги, забійною раною, саднами та синцем в ділянці лівої ноги, що ускладнилася розвитком тяжкого травматичного та геморагічного шоку, від яких 30.07.2019 у Рожнятівській ЦРЛ настала його смерть.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Абзацом 175 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено термін «обґрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоград-Волинський Житомирської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, не працює, раніше не судимий, якому вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події, висновками інженерно-транспортних та судово-медичних експертиз, протоколами допиту свідків, потерпілих та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція інкримінованої йому частини статті передбачає максимальне покарання у вигляді восьми років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення за яке передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, ОСОБА_5 в подальшому може переховуватись від органів слідства та суду,

У відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини в суді;

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи викладене вважаю, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

До органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. У зв`язку з цим вважаю, що підстав для застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не має. Окрім цього, вказаний запобіжний захід недостатній для запобігання зазначеним ризикам.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також неможливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а у даному випадку вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти таким ризикам.

Все вищевказане свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт. У той же час вважаю, що застосування саме такого запобіжного заходу, буде в повній мірі обґрунтованим та достатнім.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний частково заперечили проти поданого клопотання, зазначивши, що ризики не доведені, підозрюваний здійснює підприємницьку діяльність та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання або домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 22 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме протоколом огляду місця події, висновками інженерно-транспортних та судово-медичних експертиз, протоколами допиту свідків, потерпілих та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, працює, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину та раніше не судимий.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваного, враховуючи, що підозрюваний здійснює підприємницьку діяльність, клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 21 червня 2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1