печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 15.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 366 КК України.

Так, прокурор вказує, що відповідно до отриманої інформації, невстановленими службовими особами ПАТ «Донецькоблгаз», 38% акцій якого належить державі в особі НАК «Нафтогаз України», створено злочинну схеми, спрямовану на розтрату державного майна (природного газу) в особливо великих розмірах, а також формування штучної заборгованості населення за нібито спожитий природний газ.

ПАТ «Донецькоблгаз» (код 03361075) перераховує кошти за придбання природнього газу у ряду компаній, зокрема: ТОВ «ТПК «Екодім» (код 40189725), ТОВ «Промислова група «АВМ» (код 40608231), ТОВ «Даймор» (код 40822045), ТОВ «К ЕНД К ЛТД» (код 40191210), ТОВ «ІВК «Рециклінг» (код 40193925), ТОВ «Верін торг» (код 40792152), ТОВ «ІК» (код 40570224), ТОВ «ТД Траверсал» (код 41151142), ТОВ «Метакосталт» (код 41243271), ТОВ «Марк-ойл» (код 40672904), ТОВ «Праймгаз» (код 42000170).

Отримані відомості свідчать про те, що фінансово-господарські взаємовідносини ПАТ «Донецькоблгаз» із зазначеними підприємствами мають фіктивний характер.

Операції щодо придбання газу у вказаних підприємств ПАТ «Донецькоблгаз» проведені з метою виводу коштів, які у подальшому обготівковуються, чим спричиняються збитки в особливо великих розмірах, у тому числі і державним інтересам.

Наслідком таких дій є утворення фінансової діри у бухгалтерії ПАТ «Донецькоблгаз».

З метою приховування цих негативних явищ, невстановлені на цей час посадові особи ПАТ «Донецькоблгаз» ведуть подвійну бухгалтерську звітність, а також вносять завідомо неправдиві відомості до офіційних документів чим збільшують борг населення на суму коштів виведених в адреси підприємств з ознаками фіктивності.

Таким чином, щомісяця штучно створений борг населення за нібито спожитий природний газ збільшується та рівномірно розподіляється на особові рахунки споживачів.

Для здійснення своєї господарської діяльності Краматорське УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», що є структурним підрозділом останнього, має відкриті банківські рахунки зокрема в АТ «Ощадбанк».

Для здійснення електронних безготівкових платежів у системі «Клієнт-Банк» АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , який у період з 04.04.2017 по 14.03.2019 обіймав посаду начальника, згенерований відповідний сертифікат.

Таким чином, ОСОБА_7 , працюючи на посаді начальника Краматорського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» та будучи наділеним правом розпоряджатися фінансовими ресурсами товариства, є службовою особою.

У свою чергу, ОСОБА_7 у період 20172019 років, діючи з прямим умислом та з відома голови правління ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншими на теперішній час не встановленими особами, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб, неодноразово використовував своє службове становище всупереч інтересам служби для здійснення розтрати майна Краматорського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», а саме грошових коштів, які перебували у його віданні.

Так, 12.03.2018 ОСОБА_7 , перебуваючи за своїм робочим місцем у Краматорському УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1, з робочого комп`ютера з ІР-адресою НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, чітко усвідомлюючи неправомірність своїх дій та фіктивність господарських відносин товариства з ТОВ «Марк-ойл» (код 40672904), за допомогою свого сертифіката в системі «Клієнт-Банк» наклав цифровий підпис на перерахунок грошових коштів в сумі 3 000 000 грн з розрахункового рахунку Краматорського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», відкритого в АТ «Ощадбанк», на розрахунковий рахунок ТОВ «Марк-ойл» НОМЕР_2 , відкритий в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк», як оплати за природний газ згідно з договором від 03.12.2018 № 03.12.18.

В аналогічний злочинний спосіб ОСОБА_7 у період 20172019 років за допомогою свого сертифіката в системі «Клієнт-Банк» наклав цифрові підписи на перерахунок грошових коштів із розрахункових рахунків Краматорського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», відкритих в АТ «Ощадбанк», на рахунки ТОВ «Марк-ойл» (код 40672904) та ТОВ «Праймгаз» (код 42000170) як плати за природний газ на загальну суму 39 460 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу», транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, регламентовано, що для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього.

Отже, суб`єкти господарювання не мають можливості працювати на газовому ринку України без укладання договорів транспортування з оператором газотранспортної системи.

До 31.12.2019 оператором газотранспортної системи був АТ «Укртрансгаз», а в подальшому ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», які повідомили, що ТОВ «ТПК «Екодім» (код 40189725), ТОВ «Промислова група «АВМ» (код 40608231), ТОВ «Даймор» (код 40822045), ТОВ «К ЕНД К ЛТД» (код 40191210), ТОВ «ІВК «Рециклінг» (код 40193925), ТОВ «Верін торг» (код 40792152), ТОВ «ІК» (код 40570224), ТОВ «ТД Траверсал» (код 41151142), ТОВ «Метакосталт» (код 41243271), ТОВ «Марк-ойл» (код 40672904), ТОВ «Праймгаз» (код 42000170) на газовому ринку України не діяли і не є учасниками газового ринку України.

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» також надало інформацію, про те що зазначеними підприємствами не укладено договорів транспортування газу, а тому доступ до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи відсутній.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені суб`єкти не мали і не мають фактичної можливості бути учасниками газового ринку України.

Крім того за результатами аналізу матеріалів отриманих у ході тимчасового доступу, а саме з АТ «Ощадбанк» встановлено конкретних осіб з логіну яких перераховувались грошові кошти на рахунки згадуваних підприємств, що не є учасниками газового ринку України. Для цього постановою прокурора залучено спеціаліста, що має відповідні знання. Висновком спеціаліста встановлено, що ОСОБА_7 з використанням персонального логіна здійснив платежі на користь згадуваних підприємств на загальну суму 39 460 000 грн.

На думку прокурора, ОСОБА_7 підозрюється у розтраті шляхом зловживання своїм службовим становищем чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчиненій в особливо великих розмірах та за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор зазначає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України та вказує на необґрунтованості пред`явленої підозри.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання матеріали, вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. по 06-00 год. наступної доби, який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. по 06-00 год. за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 08.06.2020 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі невиконання покладених обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 08.06.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1