Справа № 953/6372/20
н/п 1-кс/953/3479/20
"30" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
29.04.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучене 28.04.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: електронний предмет, схожий на брилок автомобільної сигналізації з написом на корпусі «StarLine», серія № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
28.04.2020 під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження,відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, від 23.04.2020, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час обшуку виявлено та вилучено електронний предмет схожий на брилок автомобільної сигналізації з написом на ньому «StarLine», серія № НОМЕР_1 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , який був присутній при проведенні обшуку, надав покази, що вказаний пристрій належить йому та його дружині ОСОБА_5 , 1996 р.н. та це брилок від автомобільної сигналізації належного його дружині ОСОБА_5 автомобіля марки «BMW 430»д.н.з. НОМЕР_2 .
28.04.2020року вказаний предмет визнано речовим доказом.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, від слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 надійшов лист, в якому вказано, що ним в телефонному режимі повідомлено власника майна про розгляд клопотання про арешт майна.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
28.04.2020 під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження,відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, від 23.04.2020, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час обшуку виявлено та вилучено електронний предмет схожий на брилок автомобільної сигналізації з написом на ньому «StarLine», серія № НОМЕР_1 .
28.04.2020року вказаний предмет визнано речовим доказом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 28.04.2020 р. обшуку, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 28.04.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: електронний предмет, схожий на брилок автомобільної сигналізації з написом на корпусі «StarLine», серія № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1