Ухвала
Іменем України

30 січня 2020 р.

м. Київ
Справа № 2117/1-578/11
Провадження № 51-9625 км 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського апеляційного суду від 28 квітня 2015 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.
Зокрема серед недоліків було вказано на те, що засуджений ОСОБА_4 у попередній касаційній скарзі не зазначив, у чому саме полягають допущені Херсонським апеляційним судом порушення при постановленні ухвали від 20 вересня 2019 року, які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України, тобто не навів обґрунтування заявлених вимог.
Крім того за змістом касаційної скарги засуджений зазначав про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення допущені, на його думку, при постановленні вироку Херсонськими апеляційним судом від 28 квітня 2015 року, хоча зазначені обставини та рішення не є предметом перегляду для цього касаційного провадження.
В попередній касаційній скарзі були також відсутні сформульовані касаційні вимоги , які б узгоджувалося з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги на ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зокрема засуджений просив касаційний суд залишити без змін вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 червня 2012 року та переглянути за нововиявленими обставинами вирок Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року.
У межах визначеного судом строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року недоліки засуджений не усунув, зокрема й не сформулював належним чином вимог касаційної скарги, зазначивши, що він знову просить залишити без змін вирок суду першої інстанції щодо нього та скасувати ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2019 року, не вказуючи, які саме дії потрібно, на його думку, вчинити щодо кримінального провадження після скасування такої ухвали.
Також згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Всупереч викладеному, у повторній касаційній скарзі засуджений не зазначає, у чому саме полягають допущені апеляційним судом порушення, які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали від 20 вересня 2019 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського апеляційного суду від 28 квітня 2015 року з урахуванням положень статей 412-414 КПК України, тобто не наводить обґрунтування заявлених вимог щодо законності ухвали апеляційного суду від 20 вересня 2019 року, знову зосереджуючись виключно на аспектах незаконності участі двох суддів Апеляційного суду Херсонської області при постановленні щодо нього вироку апеляційного суду від 28 квітня 2015 року по суті з причин відсутності у матеріалах їх досьє даних про прийняття ними присяги судді, а також на аспектах пропорційності призначеного йому цим вироком покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, у наданий строк засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Також Верховний Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правовою допомогою захисника. Право на правову допомогу захисника за рахунок держави гарантоване статтею 59 Конституції України, п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України та п. 7 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського апеляційного суду від 28 квітня 2015 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3