печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, про притягнення до кримінальної відповідальності

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студянки Дубнівського р-ну, Рівненської обл., громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого заступником завідуючого відділом Національного інституту стратегічних досліджень, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Секретар спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень ОСОБА_5 є державним службовцем та службовою особою.

Однак, ОСОБА_5 протиправно використав надані йому владні повноваження та своє службове становище, умисно вчинивши корисний корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Так, на розгляді спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень перебувала дисертаційна робота ОСОБА_6 на тему «Детінізація фінансового лізингу як напрям забезпечення економічної безпеки України», що подана останньою на здобуття наукового ступеня кандидата економічних наук за спеціальністю - економічна безпека держави (економічні науки).

У зв`язку з вкладеним, у секретаря спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванні місці, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за позитивний висновок останнього як секретаря спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень щодо відповідності вимогам установленим законодавством документів поданих ОСОБА_6 для захисту дисертаційної роботи, а також за позитивний голос ОСОБА_5 , як секретаря спеціалізованої вченої ради під час таємного голосування щодо захисту дисертації останньої.

Реалізовуючи злочинний умисел, секретар спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень ОСОБА_5 , діючи протиправно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, 05.03.2019 року висловив ОСОБА_6 вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 2 000 дол. CШA за позитивний висновок останнього як секретаря спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень щодо відповідності вимогам установленим законодавством документів поданих ОСОБА_7 для захисту дисертаційної роботи, а також за позитивний голос ОСОБА_5 як секретаря спеціалізованої вченої ради під час таємного голосування щодо захисту дисертації останньої.

У подальшому, 25.03.2019 року ОСОБА_8 , діючи на вимогу ОСОБА_5 , прибула до службового кабінету ОСОБА_5 за № 203, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де під час зустрічі з останнім передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 30 000 грн.

У подальшому, 28.03.2019 року відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_8 , діючи на вимогу ОСОБА_5 , який у свою чергу, діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_6 решти неправомірної вигоди у розмірі 25 000 грн., прибула до службового кабінету ОСОБА_5 за № 203, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 де передала останньому грошові кошти в сумі 25 000 грн.

Отже, секретар спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 55 000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, з якого вбачається, що на розгляді спеціалізованої вченої ради Національного інституту стратегічних досліджень, де ОСОБА_5 працював секретарем, перебувала дисертаційна робота ОСОБА_6 та ОСОБА_5 05.03.2019 року висловив ОСОБА_6 вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 2 000 дол. CШA за позитивний висновок та позитивний голос щодо захисту дисертації. У подальшому, 25.03.2019 року та 28.03.2019 року ОСОБА_8 , в службовому кабінеті ОСОБА_5 передала йому грошові кошти в сумі 30 000 грн. та 25 000 грн. відповідно. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків, письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 368 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним та корисливим, а також особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках не перебуває, позитивні охарактеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи наведене вище, думку прокурора, щодо міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/чи адміністративно-господарських функції в органах державної влади та державних підприємствах, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання останнього, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/чи адміністративно-господарських функції в органах державної влади та державних підприємствах строком на 1 рік.

Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 55 000 грн., які передані на зберігання до ФЕУ СБ України залишити в ФЕУ СБ України за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1