Справа № 344/6368/20
Провадження № 1-кс/344/2439/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000038, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 05.01.2020 за ознаками передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів спрямованих на розкриття вищевказаного злочину було встановлено, що до даної події може бути причетний раніше судимий громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 який згідно матеріалів кримінального провадження користується мобільними

В ході проведення перевірки під час досудового розслідування на причетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень по факту викрадення майна громадян на території міста Івано-Франківська із приватних території, гаражів, підсобних приміщень, працівниками оперативних підрозділів Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області спільно з силами УОТЗ було отримано інтенсивність зв`язків по вище вказаних номерах та місцях перебування фігуранта під час вчинення злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 викрадене майно громадян не заставляв у ломбарди м. Івано-Франківська, згідно офіційної відповіді на запити, а збував його особам, які займаються придбанням, зберігання та збутом майна, одержаного злочинним шляхом, які є в його інтенсивності по з`єднанням мобільних номерів та якими фігурант користувався під час вчинення кримінальних правопорушень.

В ході аналізу трафіку по номерах вказаних вище, було здобуто інформацію, що після кожного вчинення злочину, фігурант телефонував до одних і тих самих номерів. Під час детального розбору даних номерів, до яких телефонував фігурант після вчинення злочину, стало зрозуміло, що більшість речей він зберігає у своїх товаришів та знайомих. В подальшому завдяки базам, які знаходяться в розпорядженні поліції, в ході розвідувальних бесід було встановлено більшість користувачів мобільних номерів із інтенсивності ОСОБА_4 , яким останній телефонував після вчинення кримінальних правопорушень та які можуть зберігати викрадене майно ОСОБА_4 .

В ході аналізу було встановлено, що мобільним номером телефону ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , користується особа на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користується транспортними засобом марки Mersedes Benz 208D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_3 , Renault Kangoo, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Також, відомо, що у ОСОБА_5 є брат ОСОБА_6 , який має земельну ділянку у АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 може зберігати куплене майно, яке ймовірно збував ОСОБА_4 за місцем проживання свого брата АДРЕСА_3 .

На підставі ухвали Івано-Франківського міського суду № 344/6097/20 від 15.05.2020, у житлових, приналежних підсобних та гаражних приміщеннях, що знаходиться по АДРЕСА_4 , де фактично проживає ОСОБА_5 , було проведено санкціонований обшук.

Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою, 16.05.2020 було виявлено та вилучено перфоратор марки «Makita», модель HR2300.

16 травня 2020 року постановою слідчого Івано-Франківського відділу ВП ГУ НП в Івано-Франківській області зазначені речі визнано речовими доказом.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Зазначене вище майно вилучене і на даний час має статус тимчасово вилученого майна і на сьогодні виникла необхідність в його арешті з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст.167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речі на які слідчий просить накласти арешт вилучено 16 травня 2020 року під час проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де фактично проживає ОСОБА_5 .

Вищевказані речі постановою слідчого від 16 травня 2020 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 16.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: перфоратор марки «Makita», модель HR2300.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1