У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 13.10.2015 р., яким
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228-1, ст. 69 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 13.10.2015 р. відносно ОСОБА_5 приведено у відповідність із законодавством України.
Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати ОСОБА_5 остаточно засудженим до 10 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.10.2015 р.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.09.2014 р. до 12.10.2015 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить привести вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 13.10.2015 р. у відповідність із законодавством України та призначити більш м`яке покарання.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 наголошує на тому, що покарання у державі виконання вироку не може бути більш тривалим або суворим, ніж покарання, призначене у державі винесення вироку.
При цьому, зауважує, що відповідно до ст. 12 Конвенції про передачу засуджених осіб, як державою винесення вироку, так і державою виконання вироку, відповідно до їх національних законодавств може бути застосовано право помилування, амністії або пом`якшення вироку відносно засудженої особи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

03.08.2016 р. до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вказаного вироку у відповідність із законодавством України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 10 УФСВП Росії у Свердловській області».
Вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 13.10.2015 р., громадянина України ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації і на підставі ст. 69 КК Російської Федерації, за сукупністю злочинів, призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, без штрафу, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.
Наказом Міністерства юстиції України № 2088/5 від 20.07.2016 р. прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , керуючись ст. 606 КПК України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 20.05.2016 р. за № 06-56425/16.
ОСОБА_5 є громадянином України та висловив бажання бути переданим в Україну. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1
За наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість приведення у відповідність із законодавством України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 13.10.2015 р.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.
Пунктами а), d) статті 11 цієї Конвенції зазначено, що замінюючи вирок, компетентний орган повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 610 КК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 засуджений 13.10.2015 р. Сургутським міським судом Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації, тобто за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі та за готування до незаконного збуту наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.
За вчинення ОСОБА_5 злочину, передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228-1 та ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації, що відповідає ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України та ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України та вірно встановлено судом першої інстанції.
Санкція за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавлення волі від 15 до 20 років із призначенням додаткового покарання чи без нього, а за ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації від 10 до 12 років позбавлення волі із призначенням додаткового покарання чи без нього.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, Сургутський міський суд Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації застосував положення ст. 64 КК Російської Федерації, які регламентують порядок призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено за даний злочин і призначив покарання за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади або займатись певною діяльністю без штрафу, за ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації у виді 6 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади або займатись певною діяльністю, без штрафу та на підставі ст. 69 КК Російської Федерації, яка визначає порядок призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, визначив остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади або займатись певною діяльністю без штрафу, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

За вчинення злочинів, за які засуджено ОСОБА_5 , в Україні передбачена відповідальність за замах на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, тобто за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України та за готування до незаконного збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, тобто за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, а ч. 2 ст. 307 КК України від 6 до 10 років позбавлення волі.
За положеннями ч. 2 ст. 68 КК України, за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно із ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З урахуванням положень ч. ч. 2, 3 ст. 68 та ст. 69 КК України, максимальне покарання, яке має бути визначене судом ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України становить 8 років позбавлення волі, що складає дві третини максимального строку покарання, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та вірно визначено судом першої інстанції.
Натомість, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 має бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк не більш як 5 років, що складає половину максимального строку покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто, в цій частині судом першої інстанції не вірно визначено строк покарання ОСОБА_5 , що свідчить про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а тому ухвала суду в цій частині підлягає зміні, а апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Щодо доводів апелянта про застосування до нього положень ст. 69 КК України, при визначенні остаточного покарання, то вони є безпідставними, виходячи з наступного
Відповідно до положень ч. 4 ст. 610 КПК України, вирішуючи питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, суд не приймає рішення про призначення покарання, а визначає строк покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, при цьому суд зобов`язаний дотримуватись тривалості призначеного таким вироком покарання, за виключенням обставин, які визначені п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 610 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 610 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 13.10.2015 р., змінити.
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 13.10.2015 р., яким ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ, на підставі ст. 69 КК Російської Федерації призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати ОСОБА_5 остаточно засудженим до 10 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді
_____________________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3