Провадження № 1-кс/932/1243/20
Справа № 932/2249/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід,-
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 332 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000504.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 24.02.2020 року дане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .
Отримав дане клопотання, слідчий суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви про самовідвід суддя вказав, що він раніше проживав в місті Донецьку, який є частиною тимчасово окупованої території України та в якому залишилось його приватне майно. До того ж на тимчасово окупованій території залишились мешкати його родичі, а тому в нього виникають побоювання, що участь у даній справі може викликати сумніви в його неупередженості у будь-кого з учасників кримінального провадження.
Особа, яка заявила самовідвід слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_3 , слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання заяви про самовідвід.
За вказаних обставин визнано можливим розгляд заяви про самовідвід у відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді ОСОБА_3 .

Суд вивчивши матеріали, заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, статтею ст.75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, при наявності яких, слідчий суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід у відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 24.02.2020 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .
Протоколом автоматичного визначення від 24.02.2020 року дана справа розподілена в провадження слідчого судді ОСОБА_3 .
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
З огляду на вищевказане «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення «Кастілло проти Іспанії»).
Отже, вищенаведені обставини, про які стало відомо, можуть викликати у учасників кримінального провадження сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді зазначеного клопотання, а у стороннього спостерігача, з наведених слідчим суддею підстав, може скластися враження упередженості слідчого судді під час розгляду даної справи.
На підставі викладеного, з метою запобігання виникнення сумнівів учасників процесу щодо справедливості та законності прийнятого судом рішення при розгляді клопотання, суд вважає за необхідне прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , як обґрунтовану.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 7, 9, 75, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 332 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504-задовольнити.
Прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .
Передати клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу слідчого судді, який розглядатиме дане клопотання.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1