Справа № 357/299/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003720 від 09.12.2019 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 14.01.2020 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив злочини за наступних обставин.

24.11.2019 р., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вирішив придбати завідомо підроблене національне посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія), видане на його особу та у якому буде зазначено категорію «А1», «В» та «С», тобто категорію, визначену «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. №340 (далі - Положення).

Так, відповідно до п.16 Положення, посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Однак ОСОБА_5 , діючи з метою отримання посвідчення водія на свою особою із зазначенням категорії «А1», «В» та «С» без дотримання умов вищевказаного пункту Положення, віднайшов повідомлення рекламного характеру у всесвітній мережі «Інтернет» про можливість виготовлення посвідчень водія за кошти, та домовився із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про виготовлення посвідчення водія.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на сприяння невстановленій особі в підробці офіційного документу - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 24.11.2019 р. у невстановлений точно час, за допомогою меседжера "Вайбер" надіслав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць та рік народження, власне електронне фотозображення та за допомогою служби доставки «Нова Пошта» надіслав грошові кошти у сумі 4000 гривень, тим самим надав інформацію та засоби для підроблення посвідчення водія з метою подальшого його власного використання.

Після цього, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, підробила посвідчення водія на особу ОСОБА_5 , шляхом нанесення його персональних даних, зображення особистого підпису та фотозображення на завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 із категоріями «А1», «В» та «С» та в подальшому, шляхом пересилання за допомогою служби доставки «Нова Пошта», збула його ОСОБА_5 , для використання останнім.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, з 26.11.2019 р. по 09.12.2019 р. ОСОБА_5 , знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 із категоріями «А1», «В» та «С», видане на його особу, є завідомо підробленим документом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовував його під час керуванням транспортними засобами.

Так, 09.12.2019 р. приблизно о 00 год. 03 год., ОСОБА_5 керував автомобілем "Mercedes Benz С220" чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 і був зупинений по вул. Січневого прориву, 14 в м. Біла Церква екіпажем патрульної поліції для перевірки документів.

У ході перевірки документів ОСОБА_5 пред`явив командиру взводу №2 роти №2 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ОСОБА_7 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на його особу, яке він умисно використовував як завідомо підроблений документ - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену між ними 27 лютого 2020 р., яку просили затвердити.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 27 лютого 2020 р., укладеної між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 - з іншого боку, на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінальних правопорушень та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн., за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот пятдесят) грн., та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, погоджену сторонами угоди, за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн., за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот пятдесят) грн. та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_5 ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_6 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2019 року на речовий доказ, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази у провадженні:

= посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зберігається в спеціальному пакеті №0008218 та яке передано до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, згідно квитанції №3 2020 - залишити на зберіганні до вирішення по суті справи, виділеной в окреме провадження.

= оригінал службового чеку, наданого ТОВ «Нова пошта» про переказ грошових коштів 26.11.2019 р. ОСОБА_5 ; оригінал експрес-накладної №4295, оформленої 24.11.2019 р., які долучено до матеріалів провадження як речові докази необхідно залишити у справі.

Процесуальні витрати у провадженні за проведення технічної експертизи документів №17-3/2019 від 18.12.2019 р. в сумі 1256 грн. 08 коп. - підлягають відшкодуванню з ОСОБА_5 на користь держави в повному обсязі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003720 від 09.12.2019 р. - затвердити.

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначити покарання:

= за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України штраф в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

= за ч.4 ст. 358 КК України штраф в дохід держави в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот пятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 визначити міру покарання - штраф в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2019 року на речовий доказ, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази:

= посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зберігається в спеціальному пакеті №0008218 та яке передано до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, згідно квитанції №3 2020 - залишити на зберіганні до вирішення по суті справи, виділеной в окреме провадження.

= оригінал службового чеку наданого ТОВ «Нова пошта» про переказ грошових коштів 26.11.2019 року ОСОБА_5 ; оригінал експрес-накладної №4295, оформленої 24.11.2019 року, які долучено до матеріалів провадження як речові докази залишити у справі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1