Справа № 761/3135/20
Провадження № 1-в/761/72/2020
У Х В А Л А
Іменем України

30 січня 2020 року
суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою,-
В С Т А Н О В И В :
На розгляд до судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , 30 січня 2020 року надійшло вищевказане клопотання.
Вивчивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, серед іншого, питання про звільнення від покарання за хворобою.

У свою чергу, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 537 цього Кодексу, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
З поданого клопотання вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 29.11.2013 року, відбував покарання у ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)», на даний час тимчасово прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КВК України органами виконання покарань є: Державний департамент України з питань виконання покарань, його територіальні органи управління, кримінально-виконавча інспекція. 2. Установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі виховні колонії). 3. Кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу (далі виправні центри) і кримінально-виконавчі установи закритого типу (далі виправні колонії). 4. Виправні колонії поділяються на колонії мінімального, середнього і максимального рівнів безпеки. 5. Виправні колонії мінімального рівня безпеки поділяються на колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання і колонії мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання. 6. У межах, визначених цим Кодексом та законами України, виконання кримінальних покарань також здійснюють Державна виконавча служба, військові частини, гауптвахти і дисциплінарний батальйон. 7. Територіальні органи управління, кримінально-виконавча інспекція, арештні доми, виправні центри, виправні та виховні колонії організовуються і ліквідуються Державним департаментом України з питань виконання покарань, а військові частини, гауптвахти і дисциплінарний батальйон Міністерством оборони України.
Тобто з положень даної статті вбачається, що Київський слідчий ізолятор не є установою виконання покарань.
Так само не є установою виконання покарань і Ізолятор тимчасового тримання у м. Києві.
Отже Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про звільнення ОСОБА_3 від покарання за хворобою.
За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути заявнику зазначене клопотання.
Керуючись ст. 84 КК України, п. 6 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою - повернути заявнику .
На ухвалу суду, через Шевченківський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга.

Суддя ОСОБА_1