гСправа № 187/1116/16-к Провадження №1-кп/0187/118/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу № 187/1116/16 (кримінальне провадження № 0000435) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.05.2002 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
26.05.2005 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;
19.06.2007 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;
10.12.2008 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 1 року 1 дня позбавлення волі;
19.10.2012 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.02.2016 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2016 за ч. 5 ст. 72 КК України, ЗУ «Про внесення змін до КК України про строк попереднього ув`язнення» від 26.11.2015,
06.04.2020 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 121 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці та на день ухвалення вироку повністю відбув призначене судом покарання і звільнено з-під варти в залі суду.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

Повторно, 20.08.2016, близько 06 години ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію дачною домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проник до приміщення господарської будівлі, звідки з корисливих мотивів таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: насос марки «Харків» вартістю 900 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 900 грн.
Вказаними умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю. Пояснив, що дійсно влітку 2016 року з метою здійснення крадіжки він прибув на територію дачною домоволодіння, розташованого в СТ «Дорожник», смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, де проник до приміщення гаражу, звідки викрав водяний насос марки «Харків». В подальшому вказаний насос він повернув працівникам поліції після викриття його протиправної діяльності. Про вчинене жалкує та щиро розкаюється.

Крім визнавальних показів вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених судом документів та висновком експерта.

Так, відповідно до заяви про злочин ОСОБА_6 від 20.08.2016, вона просить притягнути до відповідальності невідому особу, що здійснила крадіжку належного їй майна з господарського приміщення садового домоволодіння.

20.08.2016 за згодою ОСОБА_6 проведено огляд місця події, а саме, територія дачною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить протокол відповідної слідчої дії та фототаблицею до нього де відображено обставини даного домоволодіння.

За висновком експерта № 2460 від 11.10.2016 ринкова вартість насос марки «Харків» 1990 р.в. становить 900 грн.

10.04.2017 ОСОБА_3 видав працівникам поліції насос марки «Харків», що відображено в протоколі огляду місця події.

При проведенні впізнання ОСОБА_7 за характерним ознаками впізнала насос марки «Харків», як такий, що 20.08.2016 викрадено з господарського приміщення її садового домоволодіння, про що свідчить зміст протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21.04.2017.

12.04.2017 підозрюваний ОСОБА_3 в присутності понятих детально пояснив та показав на місцевості обставини вчинення ним крадіжки водяного насоса марки «Харків» з території дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Потерпіла надала до суд заяву про розгляд справи без її участі.

При вирішення питання про допустимість та належність досліджених судом доказів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який звертав увагу, що щодо оцінювання доказів на предмет їх належності та допустимості це виключно прерогатива судів (Шабельник проти України), а порядок збирання доказів має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме праву на свободу та особисту недоторканість, повагу до приватного та сімейного життя статті 5 та 8 Конвенції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, оцінивши всі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, що кваліфікується, як злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.

Судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, інші обставини, зокрема дії обвинуваченого після вчинення злочину.
Так, підсудний ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, не одружений та утриманців не має, не працює та постійного джерела доходів не має, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з 2004 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, має ряд незнятих та непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку.
Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.
Суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 злочину та ступінь його тяжкості, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Шкода завдана злочином відшкодована шляхом повернення потерпілому викрадених речей.
З урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі: насос марки «Харків», згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 185 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі: насос марки «Харків» вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 185 грн. (сто вісімдесят п`ять грн.) стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1