У Х В А Л А
Іменем України
13 січня 2020 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 , особи в інтересах якої подана скарга ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 16.08.2019 року, в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000623 від 14.05.2019 року,-

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 16.08.2019 року старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Скаржник вказує, що правова кваліфікація, вказана в повідомленні про підозру не відображає реального діяння підозрюваного ОСОБА_4 , а тому дане повідомлення про підозру є таким, яке складене з порушенням норм матеріального права при визначенні правової кваліфікації діяння підозрюваного, оскільки:

1)у ОСОБА_6 був відсутній прямий чи непрямий умисел на настання наслідків у вигляді нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. Підозрюваний не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити. Тобто психічне ставлення підозрюваного до вказаних наслідків виражалось у формі необережної форми вини, що було проігноровано органами досудового розслідування;

2)згідно показів потерпілої, остання почала рухатись в сторону підозрюваного з метою будь-якими способами перешкоджати зніманню її на відеокамеру. Тобто для досягнення власної цілі, враховуючи поведінку потерпілої, а саме: спрямованість її умислу (прямого чи непрямого) інтенсивність та характер її дій, що виразилось у різкому зближенні з підозрюваним, можна говорити про реальні підстави особі, яка захищається, тобто підозрюваному, сприймати загрозу завдання йому шкоди як реальну. До того ж, вказане можливе суспільно небезпечне посягання на законні права, інтереси, життя і здоров`я підозрюваного, викликало в нього сильне душевне хвилювання та він в такому стані не міг оцінювати відповідність заподіяної ним шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту, а отже його дії слід розцінювати як необхідну оборону.

А тому в діях ОСОБА_4 , на думку скаржника відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_4 просив задовольнити скаргу.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, особи в інтересах якої подана скарга, свідків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000623 від 14.05.2019 року.

16.08.2019 року старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Звертаючись зі скаргою, заявник вважає, що наявні наступні порушення, які на його думку є підставою для скасування повідомлення про підозру, а саме: в рамках кримінального провадження відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні; в діях ОСОБА_4 відсутній умисел, мотив та мета вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; наявна неналежна кваліфікація дій осіб, які підозрюються в межах даного кримінального провадження.

На переконання слідчого судді на день розгляду даної скарги стосовно ОСОБА_4 існує обґрунтована підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, та фактичними обставинами кримінального правопорушення, описаними в повідомлені про підозру.

Слід окремо зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже повідомлення про підозру є таким що відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та містить усі встановлені законом складові, зокрема правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та зазначені усі суттєві обставин, відомі на момент повідомлення про підозру.

Таким чином, як в матеріалах скарги так і в судовому засіданні заявником не доведено що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000623 від 14.05.2019 року.

Отже, заявником не наведено даних, яків б викликали сумнів щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000623 від 14.05.2019 року, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000623 від 14.05.2019 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий судя,-

у х в а л и в:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 16.08.2019 року, в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000623 від 14.05.2019 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1