Справа №487/4602/19
Провадження №1-кс/487/252/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000357 від 15.05.2019,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні №0000357 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 було подано до ТУ ДБР у м. Миколаєві клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за №0000357 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Однак, як зазначає заявник, слідчим ОСОБА_4 не було виконано вимог ч. 5 ст. 55 КПК та винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив провести судове засідання за його відсутності, скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Із матеріалів скарги встановлено, що в провадженні Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві знаходиться кримінальне провадження №0000357 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України за заявою ОСОБА_3 відносно прокурора Миколаївської області про умисне не виконання ухвали суду, що набрала законної сили.

В подальшому, ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві з клопотанням про визнання його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

20.05.2019 постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим в даному кримінальному провадженні, оскільки із заяви останнього не вбачається та під час досудового розслідування не здобуто підтверджень завдання йому майнової шкоди.

Положеннями ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши надані докази, приходить до висновку про правомірність дій слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000357 від 15.05.2019, оскільки останнім дійсно не надано доказів, що йому було спричинено шкоди в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000357 від 15.05.2019 відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1