БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/15/20
Справа № 356/646/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 18.06.2016 року про за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Березанського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
09.12.2019 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченої ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.12.2019 зазначене вище клопотання прокурора задоволено - надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу в судове засідання до Березанського міського суду Київської області для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
03.03.2020 начальником Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області до канцелярії суду надано повідомлення (зареєстроване за вх. № 799 від 03.03.2020) про те, що згідно ухвали Березанського міського суду від 09.12.2019 працівниками Березанського ВП о 14 годині 00 хвилин затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жительку АДРЕСА_1 .
Судове провадження, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000496 від 18.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відновлено ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.03.2020 року. Призначено судове засідання на 04.03.2020.
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обґрунтоване прокурором тим, що ухвалою Березанського міського суду Київської області 20.08.2017 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Оскільки строк запобіжного заходу закінчився, виникла необхідність у вирішенні питання щодо обрання нового запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , виходячи з наступних підстав.
У кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, спроби переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Так, ризик того. що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, підтверджується наступним: ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, офіційно не одружена, діти перебувають на утриманні у матері в іншій області, що, у свою чергу, свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у останньої. З 19.06.2016 перебувала у розшуку як особа, яка переховується від органів досудового розслідування за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 15.10.2019 не з`явилась за викликом суду та прокурора.
Вищенаведене вказує на негативну оцінку особи обвинуваченої ОСОБА_4 небажання стати на шлях виправлення та можливість в разі залишення її на свободі ухилення від виконання своїх обов`язків як обвинуваченої перед судом та прокурором, а також переховуватись від суду.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченої винною у кримінальному правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченої в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; майновий стан обвинуваченої.
Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, прокурор просить суд обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Фрунзе, Гінічеського району. Херсонської області, проживаючій: АДРЕСА_1 , громадянці України, на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимій, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що дійсно присутні ризики, вказані у клопотанні, але ці ризики не настільки важливі щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 раніше не судима, відносно неї відсутні негативні характеристики, вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього документами, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи та клопотання ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Отже, в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, може застосовуватися запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Частиною 1 ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, суд наголошує, що для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, повинен бути врахований суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Такий суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
Суд при вирішенні питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною (злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким), вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність її соціальних зв`язків ( ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, не одружена, діти перебувають на утриманні у її матері, що, свідчить про відсутність в обвинуваченої міцних соціальних зв`язків).
Ухвалою Березанського міського суду Київської області 20.08.2019 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 9 діб. Строк дії ухвали становить 9 діб, а саме до 29.08.2019.
02.09.2019 року ухвалою Березанського міського суду Київської області застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.09.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд приходить до переконання, що прокурором було доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_4 та наявність ризику перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню шляхом неявки за викликом суду.
Обвинувачена ОСОБА_4 належним чином повідомлялася про час та місце судового засідання, призначеного на 20.11.2019 (а.с. 39 ), однак на судовий виклик не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла. Судові виклики, направлені на адресу її проживання, вона не отримує.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_4 ухиляється від суду.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Суд прийшов до переконання, що прокурором доведено наявність ризику перешкоджання обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальному провадженню шляхом неявки за викликом суду, проте, прокурором не було доведено неможливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Отже, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло (місце свого проживання) у певний період (нічний час) доби строком 60 діб.
Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено: якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 194, 202, 205, 331,393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 18.06.2016 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Фрунзе, Гінічеського району. Херсонської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , має малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимій, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити обвинуваченій ОСОБА_4 залишати квартиру АДРЕСА_2 в нічний час доби з 22 год. до 06 год. наступного дня.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
- прибувати за викликом прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Строк дії ухвали становить 60 діб, з 04 березня 2020 по 01 травня 2020 року включно.
У задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвалу передати на виконання до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Бориспільську місцеву прокуратуру Київської області.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: ОСОБА_1