Провадження №1-кп/127/976/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 357, частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про які внесено до ЄРДР 28.06.2019 р. за № 0001450,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 15.11.2019 р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених першою статті 357, частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Крім того, 05.12.2019 р. до суду надійшло клопотання від імені колективу ФОП ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та взяття її на поруки. Клопотання мотивовано тим, що остання з 08.10.2018 р. й по теперішній час працює найманим працівником у ФОП ОСОБА_7 на посаді продавця. За період роботи зарекомендувала себе позитивно, проявила себе як працелюбний та відповідальний працівник, претензій та зауважень з боку керівництва до ОСОБА_6 немає, до кримінальної відповідальності остання не притягувалась.

Прокурор вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту. Крім того, просив надати органу пробації доручення на складання досудової доповіді. Вважає, що правові підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки відсутні, оскільки остання обвинувачується у вчиненні фактично двох злочинів, а також не розкаялась у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею останньої на поруки трудовому колективу.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення його підзахисної від кримінальної відповідальності та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника, зазначивши, що вона визнає винуватість у вчиненні інкримінованих їй злочинів та розкаюється у вчиненому. Крім того, повідомила, що їй зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту частини четвертої статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Верховним Судом у постанові від 19.11.2019 р. (справа № 345/2618/16-к) зазначено, що згідно з приписами пункту 1 частини другої статті 284 КПК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених кримінальним законом.

Саме тому суд вважає за необхідне вирішити питання щодо наявності правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 , 06.06.2019 р., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на своєму робочому місці в магазині «Лілія», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Литвиненка, 44-А, у вечірній час на підлозі магазину біля каси з алкогольними напоями помітила банківську карту АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_8 та була останньою втрачена з власної необережності. В подальшому ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вказана картка та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме: для заволодіння грошовими коштами, приховала в шухляду під касою вищевказану карту, яка, відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 статті 1, пункту 15.2 статті 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», частини четвертої статті 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до статті 358 Кримінального кодексу України (далі - КК) є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_8 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно приховавши вказаний офіційний документ.

Крім того, ОСОБА_6 , умисно приховавши належну ОСОБА_8 банківську картку за вищеописаних обставин, продовжуючи реалізацію свого загального злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна шляхом розрахунку вищевказаною банківською карткою за товар, керуючись жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, в магазині «Лілія», який розташований за адресою: вулиця Литвиненка, 44А, в м. Вінниця, за період часу з 06.06.2019 р. по 18.06.2019 р. при купівлі товарів розрахувалась банківською карткою АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_1 , виданою на ім`я ОСОБА_8 , на загальну суму 2225,64 гривень, а саме: 06.06.2019 р. о 22 год. 28 хв. на суму 28,75 грн., 07.06.2019 р. о 15 год. 05 хв. на суму 36 грн., 09.06.2019 р. о 18 год. 56 хв. на суму 37 грн., 10.06.2019 р. о 08 год. 06 хв. на суму 71,24 грн. та о 08 год. 09 хв. на суму 31,50 грн., 11.06.2019 р. о 08 год. 20 хв. на суму 73,00 грн., 12.06.2019 р. о 08 год. 17 хв. на суму 73 грн. та 35,48 грн., 13.06.2019 р. о 08 год. 23 хв. на суму 135,25 грн. та о 08 год. 27 хв. на суму 114,88 грн., 14.06.2019 р. о 08 год. 30 хв. на суму 171,25 грн., 15.06.2019 р. о 08 год. 31 хв. на суму 127,25 грн. та о 09 год. 55 хв. на суму 252,55 грн., 16.06.2019 р. о 08 год. 26 хв. на суму 300 грн., 17.06.2019 р. о 08 год. 24 хв. на суму 306,49 грн. та 18.06.2019 р. о 07 год. 58 хв. на суму 432 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 завдала ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2225,64 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 357 КК, тобто умисне приховування офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; а також частиною першою статті 185 КК таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Зі змісту положень частини першої статті 47 КК випливає, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» випливає, що у в усіх передбачених Загальною частиною КК випадках особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної

події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

У пункті 5 наведеної вище Постанови від 23.12.2005 р. роз`яснено, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати

на поруки не можна.

Звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. Таке клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Отже, для прийняття рішення про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки, необхідно вирішити питання щодо наявності умов та підстав для такого звільнення.

В якості заперечень проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі частини першої статті 47 КК, тобто у зв`язку з передачею на поруки, прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів.

Зі змісту частини першої статті 11 КК випливає, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
З обвинувального акту випливає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні сукупності злочинів, тобто передбаченого частиною першою статті 357 та частиною першою статті 185 КК. При цьому в обвинувальному акті зазначено, що заволодіння майном грошовими коштами шляхом здійснення розрахунку за допомогою банківської картки охоплювалось єдиним злочинним умислом, тобто злочин, передбачений частиною першою статті 185 КК, містить ознаки продовжуваного злочину. Вірність такого підходу при кваліфікації дій ОСОБА_6 підтверджена і правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 27.08.2019 р. (справа № 674/1488/16-к), в якій наведено критерії розмежування вчинення продовжуваного злочину та повторним вчиненням тотожних злочинів.

Крім того, слід при цьому зауважити, що сукупність злочинів може бути ідеальною і реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа одним діянням вчиняє одночасно два або більше злочинів. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність всіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома діями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК. Сукупністю слід вважати і ті випадки, коли один або й усі злочини вчинено у співучасті або коли якісь із вчинених злочинів не доведено до кінця (замахи чи готування).
Отже, суд вважає, що в даному випадку у діях ОСОБА_6 наявні ознаки саме ідеальної сукупності злочинів, а тому твердження прокурора про вчинення нею двох різних злочинів суд оцінює критично.
З наданих стороною захисту документів випливає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів невеликої та середньої тяжкості, у вчиненому розкаялась та добровільно відшкодувала завдану потерпілій шкоду. Відповідно до трудового договору № 20 від 08.10.2018 р. обвинувачена працює найманим працівником у ФОП ОСОБА_7 . Крім того, з наданих суду матеріалів вбачається, що рішення про можливе взяття ОСОБА_6 на поруки було прийнято на загальних зборах працівників ФОП ОСОБА_7 та оформлено відповідним протоколом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі статті 47 КК з передачею її на поруки колективу ФОП ОСОБА_7 , за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Керуючись статтями 314-316, 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 357 та частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України у зв`язку з передачею на поруки колективу ФОП ОСОБА_7 , за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 357, частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до ЄРДР 28.06.2019 р. за № 0001450, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: