У Х В А Л А
Справа № 285/1231/20

провадження № 1-кс/0285/333/20

29 квітня 2020 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора…………………............... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого.……………............ ОСОБА_4 ,

захисника……………………………. ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
в кримінальному провадженні по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, який не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122, ч.3 ст.135 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор 28.04.2020 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Із клопотання слідує, що в період часу з 04.02.2020 близько 21 год. до 01 год. 05.02.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження. В подальшому ОСОБА_4 вивів ОСОБА_6 з будинку та перевіз до магазину по АДРЕСА_2 , де, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не зможе вжити заходів до самозбереження через спричинені тілесні ушкодження та стан алкогольного сп`яніння, завідомо залишив потерпілого без допомоги в небезпечному для життя стані, у зв`язку з чим ОСОБА_6 вранці ІНФОРМАЦІЯ_2 помер внаслідок загального переохолодження тіла.
Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки тяжкого кримінального правопорушення і встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає. Підстави, за яких судом було обрано та в подальшому продовжено обвинуваченому запобіжний захід у такому вигляді не відпали, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід, особисте зобов`язання або домашній арешт.

Заслухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких разом із обґрунтованістю підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, є підставою для застосування запобіжного заходу.
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.03.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.05.2020.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини та практика Європейського суду з прав людини наголошує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Як слідує із рішення Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України», зі спливом певного часу саме існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і посилання на серйозність пред`явлених обвинувачень не можна вважати відповідними і достатніми.

Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати тримання під вартою. Крім того, чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві. На думку суду, сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та в судовому засіданні не змогла довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Такі ризики, як переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого злочину, не знайшли свого відображення під час розгляду клопотання. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, виховує разом зі співмешканкою малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , характеризується задовільно.
Після закінчення досудового розслідування та зібрання стороною обвинувачення усіх доказів, ризик, передбачений п.3ч.1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків), зменшився. Що стосується обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі до 8 років, то наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Адам`як проти Польщі».

Прокурором в судовому засіданні не наведено жодного факту, який свідчив би про реальне існування ризику, що був би підставою для продовження строків тримання під вартою, не доведено факт суспільної небезпеки ОСОБА_4 .

Встановлено, що обвинувачений має стійки соціальні зв`язки, свою причетність до злочину в судовому засіданні не заперечував, а тому вважаю за доцільне змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком 60 днів з покладенням обов`язку, передбаченого п.4 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 27, 177, 178, 183, 331, 372КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати вказане місце проживання, строком на 60 (шістдесят) днів.
Визначити строк дії даної ухвали до 28 червня 2020 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з під варти із зали суду.

Покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за викликом в судові засідання;
- утриматися від спілкування щодо обставин вчинення злочину, у якому ОСОБА_4 обвинувачується, з потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, суд вирішує питання про застосування до нього більш тяжкого запобіжного заходу.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення органом Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Оскарження ухвали згідно положень КПК України не передбачено.

Слідчий суддя ОСОБА_1