ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 211/5630/19
Провадження № 1-кп/210/405/20

"04" березня 2020 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10
свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0001010 за яким обвинувачується:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не працевлаштований, освіта відсутня, на утриманні дітей та інших осіб не має, ніде не зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-04.06.2009 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п.6, 70 КК України. Призначення покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 14.09.2018 року з Криворізької ВК у зв`язку з відбуттям строку покарання

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 16.07.2019 приблизно о 12:00 годині діючи повторно, за попередньою змовою з гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, маючи намір здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконно збагатитись, прибули до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та подолавши перешкоду у вигляді дерев`яного паркану перестрибнувши через нього, проникли на територію вказаного домоволодіння, де ОСОБА_8 підібрав з землі кайло, а ОСОБА_14 підібрав з землі дерев`яну палицю.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_14 через вхідні дерев`яні двері, проникли у приміщення вищевказаного будинку, у якому знаходився потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, здійснили напад на ОСОБА_10 поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Демонструючи потерпілому кайло, яке було в руках у ОСОБА_8 та дерев`яну палицю яка була в руках у ОСОБА_14 , останні висловили погрози щодо негайного застосування до потерпілого кайла та палиці, яку ОСОБА_10 сприйняв реально, як загрозу небезпечну для його життя в разі не виконання ним вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . Після чого останні почали вимагати у потерпілого віддати належні йому грошові кошти, після повідомлення потерпілим про відсутність у нього грошових коштів, з метою припинення супротиву ОСОБА_14 наніс потерпілому удар палицею в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді: синця обличчя ліворуч, які відповідно до висновку судово - медичного експерта № 1148 від 08.08.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Від спричиненого удару, потерпілий впав на підлогу у кімнаті та не міг чинити супротиву.

Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, направленого на заволодіння майном, заволоділи мобільним телефоном «Nokia 2700c-2», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який відповідно до висновку експерта №1206 від 04.09.2019 року становить 425 гривень, який був у руках ОСОБА_10 , та грошовими кошами у сумі 100 гривень які були в нагрудній кишені сорочці останнього, після чого обернувши вказане майно на свою користь, з місця скоєння злочину зникли, та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму у розмірі 525 гривень та тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину визнав частково та показав, що обставини вчинення ним даного злочину були інші, аніж вказано у обвинувальному акті.

Він дійсно заходив у хату разом з ОСОБА_14 . Перелізли через паркан, відкрили двері в хату та зайшли.

ОСОБА_14 штовхнув потерпілого, той впав на підлогу, у нього з кишені сорочки випав мобільний телефон, банківська картка і гроші.

Він схопив все це і вибіг з хати, ОСОБА_14 там залишився. Що там було далі-він не знає.

Потерпілого він не бив.

Мобільний телефон та банківську картку в той же день віддав ОСОБА_12 , щоб той передав своїй матері ОСОБА_11 . Гроші витратив.

У будинку , крім потерпілого, була ще жінка.

У нього в руках, коли він заходив в хату, був молоток, який він підібрав там же, у дворі, без певної мети.

У ОСОБА_14 в руках була палиця.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 , 1936 року народження, показав, що він живе в будинку на краю вулиці.

Двоє зайшли у хату та побили його, забрали мобільний телефон, гроші та пенсійну картку «Приватбанку».

Вони перелізли через паркан, відкрили двері у хату і зайшли. У одного в руках була палиця, у другого-молоток.

Він та жінка, що проживала з ним, сиділи за столом. Один вдарив його палицею по обличчю та став обшукувати його і кімнату.

Від удару він впав на підлогу.

У нього забрали мобільний телефон, 100 гривень та пенсійну картку «Приватбанку».

Потім вони пішли, зачинили двері в хату з вулиці, щоб вони не вийшли.

Мобільний телефон та картку йому повернув слідчий.

Допитаний в судовому засіданні(у присутності матері) неповнолітній свідок ОСОБА_12 показав, що навесні 2019 року, точну дату не пам`ятає, він грав у футбол на вулиці. Йому зателефонувала його мати, ОСОБА_11 , і спитала, чи не бачив він « ОСОБА_15 ». Саме у цей час повз нього пробігав « ОСОБА_15 », передав йому мобільний телефон і банківську картку і сказав віддати матері, а сам побіг далі.

Він передав її і телефон матері.

«Назара» знає, як знайомого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що навесні 2019 року, точну дату не пам`ятає, до неї додому приїхав слідчий поліції та питав, чи не приходили до неї додому ОСОБА_16 та ОСОБА_14 . Вони приходили до неї незадовго перед слідчим у той же день, помили руки та втекли.

Слідчий сказав, що вони забрали в когось мобільний телефон і банківську картку.

Вона подзвонила сину і спитала, чи не бачив він « ОСОБА_15 », і якщо бачив, щоб той віддав мобільний телефон і картку.

Потім «Назар» віддав їх її сину, син приніс їй, а вона віддала слідчому.

«Назар» її знайомий.

Вказаними свідченнями свідків, яким судом повно роз`яснені та зачитані (у зв`язку з невмінням читати свідка ОСОБА_11 ) їх права та обов`язки в судовому засіданні, на переконання колегії суддів, доводиться факт видачі обвинуваченим ОСОБА_8 речей, викрадених ним у потерпілого в ході розбійного нападу.

Колегією не допитано свідка обвинувачення ОСОБА_17 , яка перебувала у будинку потерпілого разом з ним під час скоєння злочину, оскільки остання на даний час померла.

Приймаючи рішення щодо вини чи невинуватості обвинуваченого у скоєнні даного злочину згідно пред`явленого обвинувачення, колегія суддів оцінює у їх сукупності свідчення обвинуваченого, свідків, потерпілого у справі (усіх-безпосередньо допитаних в залі судового засідання) та досліджені судом у судовому засіданні в обсязі, визначеному судом за клопотанням сторін,докази та матеріали, що (за оцінкою суду) мають відношення для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого у даному епізоді обвинувачення, а саме:

1)матеріалами дослідчої перевірки (т.1, а.с.6-13), у т.ч. - заявами потерпілого та протоколом огляду місця події, в ході якого було виявлено та вилучено знаряддя скоєння злочину кайло та палицю, а також виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук з дверцят шухляди та шафи у кімнаті №1 будинку потерпілого.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводиться факт скоєння саме розбійного нападу з застосуванням предметів, які можуть бути використані для спричинення тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та здоров`я або погрози потерпілим застосуванням такого насильства за допомогою вказаних предметів, що і мало місце згідно пред`явленого обвинувачення.

2)постановою та квитанцією щодо визнання вказаних вилучених предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання (т.1, а.с.21-22).

3)протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1, а.с.51-56), згідно яких потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_14 та ОСОБА_8 як осіб, що скоїли розбійний напад на нього у його будинку.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводиться факт скоєння розбійного нападу саме обвинуваченим ОСОБА_8 (зокрема).

4)протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1, а.с.57-62), згідно яких свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_14 та ОСОБА_8 як осіб, що скоїли розбійний напад на ОСОБА_10 у його будинку.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводиться факт скоєння розбійного нападу саме обвинуваченим ОСОБА_8 (зокрема).

5)протоколом затримання ОСОБА_8 та ухвалою суду про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.1, а.с.85-87)

6)висновком судово-медичної експертизи № 1148 від 08.08.2019 року потерпілого ОСОБА_10 (т.1, а.с.103-104), згідно якого у потерпілого виявлено тілесні ушкодження, у вигляді: синця обличчя ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводяться обставини скоєння розбійного нападу, викладені потерпілим у своїх свідченнях та спростовуються свідчення обвинуваченого в частині наявності та послідовності подій, що відбувалися в ході скоєння злочину з його слів.

7)протоколом огляду предмету мобільного телефону «Nokia 2700c-2», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , та банківської картки, викрадених у потерпілого, який добровільно видала поліції свідок ОСОБА_11 , та який передав її неповнолітньому сину - ОСОБА_12 - ОСОБА_8 (т.1, а.с.116-118).

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводиться факт видачі обвинуваченим ОСОБА_8 речей, викрадених ним у потерпілого в ході розбійного нападу.

8)постановою та квитанцією щодо визнання вказаних вилучених предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання (т.1, а.с.120-121).

9)висновком судово-товарознавчої експертизи (т.1, ст.124-126) щодо визначення вартості викраденого мобільного телефону у сумі 425 грн 00 коп.

10)висновком судово-трасологічної (дактилоскопічної) експертизи (т.1, ст.133-139), згідно якого два сліди пальців рук, вилучених з дверцят шухляди та шафи у кімнаті №1 будинку потерпілого в ході огляду місця події залишені особою, дактило карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 .

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводяться обставини скоєння розбійного нападу, викладені потерпілим у своїх свідченнях та спростовуються свідчення обвинуваченого в частині наявності та послідовності подій, що відбувалися в ході скоєння злочину з його слів, зокрема щодо того, що він лише підібрав з підлоги речі потерпілого, які в нього випали, та вибіг з будинку, оскільки за таких обставин відбитків його пальців рук на предметах меблювання будинку потерпілого не було б виявлено.

11)протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 (т.1, а.с.140-146) , в ході якого останній показав, яким чином було скоєно злочин у відношенні нього та за яких обставин.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводяться обставини скоєння розбійного нападу, викладені потерпілим у своїх свідченнях та спростовуються свідчення обвинуваченого в частині наявності та послідовності подій, що відбувалися в ході скоєння злочину з його слів.

12)протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_17 (т.1, а.с.147-152), в ході якого остання показала, яким чином було скоєно злочин у відношенні потерпілого та за яких обставин.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводяться обставини скоєння розбійного нападу, викладені потерпілим у своїх свідченнях та спростовуються свідчення обвинуваченого в частині наявності та послідовності подій, що відбувалися в ході скоєння злочину з його слів.

13)висновком судово-медичної експертизи № 1350 від 06.09.2019 року потерпілого ОСОБА_10 (т.1, а.с.157-158), згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, могли виникнути при обставинах та механізмі, на які вказує потерпілий в ході слідчого експерименту.

Вказаним, на переконання колегії суддів, доводяться обставини скоєння розбійного нападу, викладені потерпілим у своїх свідченнях та спростовуються свідчення обвинуваченого в частині наявності та послідовності подій, що відбувалися в ході скоєння злочину з його слів.

На підставі викладеного, враховуючи усі досліджені докази, свідчення свідків, потерпілого та обвинуваченого, колегія суддів доходить до висновку, що усі вищенаведені докази у їх сукупності повністю доводять вину ОСОБА_8 у скоєнні даного злочину.

Колегія суддів окремо зазначає, що не спростовує своїми висновками положення ч.3 ст.63 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, оскільки доходить до висновку, що оцінка усіх наявних у справі доказів у їх сукупності дозволяє уникнути сумнівів у вині обвинуваченого та будь-яких припущень щодо цього, оскільки сукупність наведених вище доказів є, на переконання суду, достатньою та повною для об`єктивного доведення причетності обвинуваченого до скоєння інкримінованого злочину та вини обвинуваченого у його скоєнні.

Таким чином, на переконання суду, та у відповідності до вимог ч.2 ст.17 КПК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину доведена поза розумним сумнівом, оскільки за таких обставин та такої сукупності доказів у поінформованого розсудливого стороннього спостерігача не виникне розумних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного злочину, що, власне, і складає суть принципу доведення «поза розумними сумнівами».

Колегія суддів також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного злочину доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

При цьому колегією суддів критично оцінюється позиція сторони захисту щодо можливості кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.186 КК України, оскільки проникнення у житло для скоєння заволодіння майном потерпілого здійснювалося саме у формі нападу, із застосуванням предметів, які можуть бути використані для спричинення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я чи погрози спричиненням такого насильства, з завданням потерпілому удару вказаними предметами у життєво-важливий орган-голову, що і доводиться вищевикладеними доказами, дослідженими колегією суддів у їх сукупності.

Крім того, колегія суддів критично сприймає позицію обвинуваченого щодо застосування до нього фізичного насильства та недозволених методів слідства з боку співробітників поліції, висловлену в ході дебатів після завершення судового слідства у справі, оскільки обвинувачений, будучи з моменту затримання забезпечений захисником за рахунок держави, ані в ході досудового розслідування, ані в ході судового розгляду, тобто впродовж більш, ніж 7 місяців, жодного разу не повідомив про це ані прокурора, ані суд, ані навіть власного захисника та висловив вказану позицію тільки в судових дебатах.

При цьому судом перед початком розгляду справи обвинуваченому докладно роз`яснено та зачитано вголос його права та обов`язки (оскільки обвинувачений, за його словами, не вміє читати), а усі процесуальні дії, як в ході судового розгляду, так і в ході досудового слідства, відбувалися у присутності його захисника.

Колегією суддів також критично сприймається позиція захисту відносно того, що обвинуваченому не було відкрито матеріали провадження, оскільки він не вміє читати, і, отже, докази, які містяться у них, не можна використовувати, оскільки вказана позиція захисту протирічить фактичним обставинам справи.

Так, згідно ст.290 КПК України, на яку посилається захист, відкриття матеріалів здійснюється не окремим особам, а «стороні». У даному випадку (за змістом позиції захисника) стороні захисту, а не окремо обвинуваченому.

При цьому, колегія суддів не ототожнює поняття «сторони захисту» та «підозрюваного», оскільки сторона захисту згідно вимог параграфу 3 глави 3 КПК України, сторона захисту включає декілька категорій учасників процесу, окрім підозрюваного, зокрема-захисника, і при цьому КПК України не встановлюється будь-яких вимог щодо визнання «сторони» такою виключно за наявності декількох учасників процесу, зокрема і підозрюваного, і захисника.

При цьому, на а.с.115 т.1 мається протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10.09.2019 року, який підписаний і обвинуваченим, і захисником, у т.ч. у графі «ознайомлення з матеріалами розслідування підтверджую».

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку про те, що матеріали кримінального провадження стороні захисту відкривалися належним чином та сторона захисту з ними ознайомилася.

Колегія суддів також не приймає до уваги позицію сторони захисту про те, що під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було порушено права ОСОБА_8 , оскільки він увесь час знаходився у кайданках.

Колегією суддів за клопотанням захисту неодноразово здійснювалися спроби перевірити вказаний факт шляхом витребування з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу відеозапису фіксації ходу судового засідання з даного приводу, однак відеозапис судового засідання надано не було, і, отже, вказану позицію захисту колегія суддів не може перевірити.

Окрім того, колегія суддів доходить до висновку, що вказаний факт, незалежно від його наявності чи відсутності, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та не є ані доказом його вини, ані доказом його невинуватості у скоєнні даного злочину, а тому не має значення для винесення вироку.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги той факт, що впродовж майже 7 місяців з моменту вказаної процесуальної дії, ані обвинуваченим, ані захисником не вжито жодних заходів щодо оскарження вказаних дій ані апеляційна скарга на рішення суду про тримання під вартою, ані іншого оскарження вищевказаної події не вживалося та на даний час також не вжито.

Призначаючи покарання обвинуваченому колегія суддів, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

ОСОБА_8 раніше судимий, не знаходиться на обліку лікарів нарколога та психіатра. За місцем проживання характеризується негативно.( т.1, а.с.67-73).

У якості обставин, що пом`якшують відповідальність, колегія суддів враховує факт добровільної видачі обвинуваченим через свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази вирішується колегією суддів згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

- кайло та дерев`яну палицю (передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Довгинцівського ВП ГУНП у Дніпропетровській області , т.1, а.с.22) знищити;

- мобільний телефон «Nokia 2700c-2», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , банківську карту (передано на зберігання у потерпілому ОСОБА_10 , т.1, а.с.121) залишити ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, колегія суддів стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме витрати на проведення судової трасо логічної (дактилоскопічної) експертизи (т.1, а.с.132) у сумі 1256 грн 08 коп.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне обраний у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою (т.1, а.с. 85) залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 03.05.2020 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Визнати ОСОБА_18 винним у скоєнні злочину, передбачених ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання тобто з 19.07.2019 року.

Обраний у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою (т.1, а.с. 85) залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 03.05.2020 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Речові докази:

- кайло та дерев`яну палицю (передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Довгинцівського ВП ГУНП у Дніпропетровській області , т.1, а.с.22) знищити;

- мобільний телефон «Nokia 2700c-2», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , банківську карту (передано на зберігання у потерпілому ОСОБА_10 , т.1, а.с.121) залишити ОСОБА_10 .

Стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме витрати на проведення судової трасологічної (дактилоскопічної) експертизи (т.1, а.с.132) у сумі 1256 грн 08 коп.

Матеріали кримінального провадження № 0001010 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5630/19 провадження 1-кп/210/405/20.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3