Провадження №1-кп/447/206/20
Справа №447/986/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2020 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000877, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2019 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем з механо складальних робіт в ДП «ЕКРАН ВІКНОСВІТ» ТзОВ «ЕКРАН», раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

19.12.2019, о 18:55 год., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Київ Чоп», зі сторони м. Київ у напрямку м. Чоп, при проїзді її ділянки 572 км. + 800 м., що проходить через територію Миколаївського району Львівської області, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 1.10, 2.3 б), д), 10.1, 11.2, 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 18.1; інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід»; попереджувальних знаків 1.32, 1.31 та заборонних знаків 3.29 «90», «70» та «50», та горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та її зміни, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» дод. 1 ПДР України та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» дод. 2 ПДР України, який він завчасно міг виявити та по якому в цей час переходив проїзну частину дороги пішохід ОСОБА_7 , з права на ліво по напрямку його руху, не зменшив швидкість аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, і як наслідок створив небезпеку пішоходу ОСОБА_7 , яка в подальшому призвела до наїзду на нього у третій смузі в районі дорожньої розмітки 1.11.1 «зебра». Внаслідок порушення ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, множинних переломів кісток тіла, що призвело до гострої зовнішньої та внутрішньої крововтрати, множинні лівобічні переломи ребер з ушкодженням пристінкової та вісцеральної плеври легень, наявність в плевральних порожнинах близько 2000 мл. рідкої темно червоної крові, розриви капсул та зв`язкових апаратів правого та лівого колінних суглобів, переломи лівих великогомілкової та малогомілкової кісток з масивними, нерівномірно вираженими крововиливами темно червоного кольору в мяких тканинах навколо описаних вище переломів, крововиливи на внутрішніх поверхнях серця, виражене малокрівя внутрішніх органів, які призвели до його смерті.

Таким чином, ОСОБА_6 грубо порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої наступила смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, обставину, яка пом`якшує покарання, щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому вважає, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю - 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді від 21.12.2019.

Речові доказ по справі: автомобіль марки OPEL VIVARO», р.н. НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , повернути власнику - ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 12748 (дванадцять тисяч сімсот сорок вісім) гривень 32 копійки.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1