Провадження 1-кп/991/4/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
13 лютого 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі суд),

за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та заяви захисника ОСОБА_8 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 14.04.2017 року за №0000276 щодо обвинувачення ОСОБА_6 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Підгороднє Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис провадження.
10.01.2020 року до Вищого антикорупційного суду з Печерського районного суду міста Києва відповідно до ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.12.2019 року надійшов обвинувальний акт з додатками та матеріали судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.04.2017 року за №0000276 щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК «Декларування недостовірної інформації».
Ухвалою від 11.01.2020 року призначено на 28.01.2020 року підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні, з перервою до 13.02.2020 року.
2. Короткий виклад поданих заяв.
13.02.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав три ідентичних заяви про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких посилаючись на пункт 4 частини 1 статті 75 КПК, стверджував, що судді ВАКС не можуть відповідати принципам неупередженості, оскільки при їх призначенні суддями не було дотримано верховенства права з точки зору дотримання вимог законодавства членами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (ВККС) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час здійснення ним повноважень членів ВККС, що ставить під сумнів справедливість призначення суддів, рішення відносно яких було прийнято в тому числі за участю цих членів ВККС.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав ці заяви про відвід та просив їх задовольнити. Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали такі заяви про відвід та просили їх задовільнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення таких заяв про відвід суддям.
Також 13.02.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 - подала три ідентичних заяви про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на пункт 4 частини 1 статті 75 КПК, вважаючи, що розгляд справи суддями ВАКС не відповідає вимогам справедливості та неупередженості, оскільки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 було передано для розгляду з порушенням ст. 34 КПК, а тому, на думку захисника, судді ВАКС не можуть відповідати принципам неупередженості, зокрема за об`єктивним критерієм, та принципам справедливості, що виключає можливість проведення справедливого розгляду неупередженим складом суду, який діє відповідно до закону та контролює дотримання закону на всіх без виключень етапах.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав ці заяви про відвід та просив їх задовольнити. Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтримали такі заяви про відвід та просили їх задовільнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення таких заяв про відвід суддям.
3. Обґрунтування позиції суду.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 КПК, й, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема в пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення від 22.02.1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10.06.1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного».

Отже, при вирішенні питання про відвід судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).
Щодо заяв захисника ОСОБА_7 про відвід суддів суд зазначає, що відповідно до статті 128 Конституції України, призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом. Призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.
За частиною 1 статті 80 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання Вищої ради правосуддя, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору чи кваліфікаційного оцінювання кандидатів. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів.
Призначення суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на посади суддів Вищого антикорупційного суду відбулось на підставі указу Президента України від 11.04.2019 року №128/2019, у складі загалом двадцяти семи суддів. На сьогодні даний указ Президента України є чинним та не скасований.
Отже, доводи захисника ОСОБА_7 є необґрунтованими і не можуть бути підставою для відводу судової колегії.
Щодо заяв захисника ОСОБА_8 про відвід суддів суд зазначає, що частини 1 і 6 статті 314 КПК визначають порядок дій суду після отримання кримінального провадження з іншого суду, а саме початок судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

Також відповідно до частин 1, 3 статті 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КПК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
Відповідно до пункту 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а саме якщо судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанції не закінчено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», такі кримінальні провадження передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснювалося детективами Національного антикорупційного бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, та наявні інші підстави, передбачені ст. 33-1 ч. 5 ст. 216 КПК,
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК, під час його перебування на посаді судді Вищого адміністративного суду України, а відтак дане кримінальне провадження № 0000276 підсудне Вищому антикорупційному суду.
Отже, доводи захисника ОСОБА_8 є необґрунтованими і не можуть бути підставою для відводу судової колегії.
Дослідивши зміст заяв про відвід та матеріали судового провадження, заслухавши доводи сторін, суд доходить висновку про необґрунтованість зазначених відводів, оскільки в заявах захисників не наведено переконливих доводів щодо підтвердження наявності конкретних обставин, які б викликали сумнів у неупередженості як кожного з суддів, так і колегії суддів в цілому.
Керуючись статтями 75-81, 372, 376 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні заяв захисника ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відмовити в задоволенні заяв захисника ОСОБА_8 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3