Справа № 463/122/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/210/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000082 від 13.04.2018 року,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000082 від 13.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року у справі № 463/122/20 та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого ДБР ОСОБА_7 від 15.01.2020 про закриття кримінального провадження та поновити досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена при неповному встановленні обставин справи. Вважає, що слідчим суддею проведено неповний розгляд його скарги, оскільки на його переконання слідчий в кримінальному провадженні: не провів комплексу усіх необхідних слідчих дій, апелянт не отримав жодної повістки про виклик до слідчого в якості потерпілого, його не допитано в якості потерпілого, заявнику не було вручено пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки, не проведено перехресного допиту апелянта з головним підозрюваним, жодній особі не було оголошено про підозру.

Крім того, просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року, оскільки розгляд скарги проводився у його відсутності та копію оскаржуваної ухвали ним не отримано.

ОСОБА_6 та прокурор будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 за відсутності апелянта та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000082 від 13.04.2018 року, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами скарги підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.
15 січня 2020 року слідчим ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000082 від 13 квітня 2018 року, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, ґрунтуються на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зокрема, такі ґрунтуються на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність, зроблені в результаті проведеного аналізу ознак складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, а також відповідають фактичним обставинам справи, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.
Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_7 , провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність в діях слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України характеризується невиконанням службовою особою судового рішення (вироку, рішення, ухвали чи постанови, що набрали законної сили), яке полягає у невжитті заходів щодо їх виконання, або у прямій відмові виконати судове рішення чи ухиленні від його виконання. Тобто, службова особа усно чи письмово висловлює небажання виконати рішення або діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. Також з об`єктивної сторони злочин може характеризуватися перешкоджанням виконанню судового рішення з метою недопущення його реалізації, зокрема забороною підлеглим виконувати рішення. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно прямим умислом.

При цьому, такі дії вважаються такими, що заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, якщо така шкода в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В ході досудового розслідування не встановлено ознак умисного невиконання судового рішення слідчим СВ Галицького ВП ОСОБА_8 , так і самої істотної шкоди.
Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження № 0000082 наявна копія постанови слідчого ОСОБА_8 від 18.05.2017 року на виконання ухвал слідчих суддів Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2016 року та 05.05.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_6 та його дочки потерпілими у кримінальному провадженні № 0002772 від 17.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Таким чином своєю постановою від 18.05.2017 року слідчий повторно вирішив питання процесуальної участі заявників, тобто вжив заходів до виконання ухвал слідчих суддів від 12.12.2016 року та від 05.05.2017 року.
Доводи ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі щодо проведення неповного досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 , були предметом розгляду слідчим суддею, і таким була надана обґрунтована відповідь в ухвалі слідчого судді із покликанням на виконані слідчі дії, зокрема заявник ОСОБА_6 неодноразово викликався на допит в якості свідка в даному кримінальному провадженні, однак на виклики слідчого не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.
Покликання апелянта на те, що його не допитано в якості потерпілого спростовуються наявною у матеріалах кримінального провадження вмотивованою постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 27.12.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 24.12.2019 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000082.
У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 належним чином встановлено, що в ході досудового розслідування не здобуто жодних об`єктивних даних, які б вказували на факт умисного невиконання судового рішення слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 . Крім цього в ході досудового розслідування не встановлено факту завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам заявника.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що закріплена у ч.1 ст.284 КПК України норма, з огляду на форму її викладення, є імперативною, а відтак при встановлені слідчим ОСОБА_7 всіх обставин справи, які виключали утворення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, останній мав підстави і зобов`язаний був закрити кримінальне провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід залишити без змін, оскільки така є обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не спростовують правильних висновків слідчого судді.
На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: