Справа № 369/9811/19
Провадження №1-кс/369/3054/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Лугини Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003520 від 28.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Слідчий свої вимоги мотивує тим, що Слідчим відділом Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження
№ 0003520 від 28.07.2019 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2019, близько 02 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не установлено), ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_9 , який зазнав нападу, корисливий мотив та мету незаконного збагачення перебуваючи біля Білогородської загальноосвітньої школи № 1, а саме за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Сім`ї Сосніних, 1, ОСОБА_5 з метою реалізації спільного умислу слідкуючи за діями ОСОБА_8 , який наздогнавши потерпілого наніс йому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки, підбіг до потерпілого та наніс йому один удар в область затилку голови скляною пляшкою з-під пива, внаслідок чого останній впав та втратив свідомість.
Тоді, ОСОБА_5 діючи узгоджено з ОСОБА_8 , користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_9 не чинить опору їх діям, заволоділи майном останнього, зокрема: мобільним телефоном марки «ZET», гаманцем в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн. та двома банківськими картками «ПриватБанк».
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з викраденим з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець смт. Лугини Житомирської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.
29.07.2019 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.07.2019, протоколами огляду місця події від 28.07.2019, допитом свідка ОСОБА_10 від 28.07.2019, допитом свідка ОСОБА_11 , а також іншими доказами.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв'язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ятнадцять років.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
1.переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
2.незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має постійного місця роботи, відтак, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, що відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має постійного місця роботи.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілої, може незаконно впливати на неї, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин приходжу до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, аніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дієво забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Враховуючи викладене слідчий просив судзадовольнити дане клопотання та застосувати запобіжний захід тримання під вартою у арештному домі Державної установи «Київський слідчий ізолятор», терміном 60 діб без можливості внесення застави, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю смт. Лугини Житомирської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимому.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Суд, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку осіб, які брали участь у розгляді справи, приходить до висновку що клопотання слідчого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, раніше не судимий, має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозра про вчинення ОСОБА_5 злочину є обґрунтованою, але при цьому слідчим та прокурором не наведено доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд, враховуючи положення ст.ст.177,178 КПК України, приходить до переконання про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Лугини Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання строком на два місяці строком до 30 вересня 2019 року, з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по справі;

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід або грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на Києво-Святошинський відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області.

Строк дії ухвали визначити до 30 вересня 2019 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1