Номер провадження: 11-кп/813/1210/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.02.2020 року, якою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнена умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Козятинського районного суду Вінницької області, від 30.11.2012 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.02.2020 року було задоволено клопотання в.о. начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія» (№74) і ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнена умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Козятинського районного суду Вінницької області, від 30.11.2012 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій вказувала на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, такою, шо не відповідає вимогам кримінально-виконавчого законодавства і КК України.

Зокрема, прокурор вказує на те, що ні адміністрацією установи, ні засудженою і її захисником не було надано переконливих даних про те, що подальше виконання покарання у виді позбавлення волі є недоцільним, а подальше виправлення засудженої можливе в умовах перебування на волі, вказувала на те, що засуджена порушувала режим утримання, мала 4 стягнення.

За таких обставин, прокурор просила скасувати оскаржену ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.02.2020 року і ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в.о. начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія» (№74).
Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 не підтримала апеляційну скаргу, просила залишити оскаржену ухвалу без змін.
Захисник і засуджена заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Згідно з положеннями ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до положень ч.2 ст. 81 КК України, може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.3) ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 була засуджена вироком Козятинського районного суду Вінницької області, від 30.11.2012 року за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.02.2016 року, в строк покарання засудженій було зараховано строк її попереднього ув`язнення з 27.02.2012 року по 29.05.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням викладених обставин ОСОБА_8 на момент звернення в.о. начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» з клопотанням про умовно-дострокове звільнення відбула більше трьох чвертей призначеного покарання.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
З матеріалів провадження, а саме з клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та з характеристики вбачається, що по прибутті до установи ОСОБА_8 працевлаштована швачкою на виробництві установи, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, старанно та відповідально, виробничий показник має вищий ніж середній по бригаді, освоює нові швейні процеси. Бережно ставиться до обладнання та інструментів, робоче місце утримує в зразковому стані. Правила техніки безпеки та внутрішньоцеховий режим не порушує. Зауважень з боку цехового персоналу не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 8 заохочень.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що за час відбування покарання засуджена ОСОБА_8 має 4 стягнення, що на думку прокурора, унеможливлює звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що всі стягнення, на теперішній погашені в установленому законом порядку, тому, з огляду на положення пункту 14 ст.134 КВК України, засуджена ОСОБА_8 вважається такою, що не має стягнень.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що по відношенню до представників адміністрації ОСОБА_8 коректна та ввічлива.
З характеристики, затвердженої в.о. начальника державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74)» вбачається, що ОСОБА_8 за характером спокійна, у колективі засуджених поводить себе правильно, конфліктних ситуацій не створює, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, надає допомогу новоприбулим засудженим у адаптаційний період, дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.
Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що до виконання передбачених законом вимог персоналу установи засуджена ставиться завжди сумлінно, виконує робити із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у виконанні робіт з благоустрою території установи.
Апеляційний суд враховує той факт, що ОСОБА_8 має чоловіка, доньку і двох синів, з якими підтримує доброзичливі стосунки шляхом телефонних розмов, користується побаченнями, отримує посилки і передачі, надсилає грошові перекази, будує позитивні плани на майбутнє, готова до самокерованої правослухняної поведінки.
Викладені обставини беззаперечно позитивно характеризують ОСОБА_8 і доводять, що вона своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
Апеляційний суд наголошує, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Таким чином, враховуючи, що всі стягнення, які застосовувались до ОСОБА_8 на теперішній час погашені, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до ОСОБА_8 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись статями 331, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:

апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.02.2020 року, якою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнена умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Козятинського районного суду Вінницької області, від 30.11.2012 року, залишити без змін.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно в залі Одеського апеляційного суду, в зв`язку з набранням законної сили ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.02.2020 року, якою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнена умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Козятинського районного суду Вінницької області, від 30.11.2012 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3