Справа № 562/6/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Здолбунів кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000847 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, Рівненської області, без місця реєстрації, фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, із середньо-спеціальною освітою, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 09.09.2019 приблизно о 15 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, в одній з кімнат житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши в жіночій сумочці, чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , пластикову банківську картку Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (код за ) № НОМЕР_1 та папірець із пін кодом до неї, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що перебувають на рахунку цієї картки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних нею дій, умисно, діючи з корисливих мотивів, таємно, викрала офіційний документ - картку Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (код за ) № НОМЕР_1 та папірець із пін-кодом до неї, що на праві власності належить ОСОБА_5 .

16.01.2020 року в м. Здолбунів між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначених злочинах.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені частиною 1 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченій.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Згідна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні показала, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілої, пояснення обвинуваченої, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочини невеликої та середньої тяжкості, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємне викрадення офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, а тому її дії кваліфікує за частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого, встановлено, що за місцем проживання компрометуючі матеріали відсутні, раніше не судима, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 16 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 16 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000847 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
за ч. 1 ст. 357 КК України, покарання у виді штрафу розміром тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо
таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1