Єдиний унікальний номер 730/1040/19
Номер провадження 1-кп/728/252/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 7 квітня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ніжин Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , працює старшим охорони ТОВ «Іст Агро Сервіс», освіта професійно-технічна, не одружений, раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілий - не з`явився

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 6 квітня 2019 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння власним мопедом чорного кольору без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак, здійснюючи рух автодорогою по вулиці Миру в с. Красносільське Борзнянського району Чернігівської області, в порушення вимог пунктів 1.1; 1.3; 1.5; 2.1(а), (б), (ґ); 2.3 (б); 2.9 (а) Правил дорожнього руху України проявив неуважність в даній дорожній обстановці, не впевнився у безпеці свого руху і, порушуючи пункти 12.1, 12.2, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху з врахуванням дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та інтервалу при виникненні небезпеки, не прийняв мір до зниження швидкості, аж до повної зупинки мопеда, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався по правому краю проїжджої частини.

2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась субарахноїдальним крововиливом (накопиченням крові у підпавутинному просторі мозку), забоями речовини головного мозку на рівні обох лобних доль та розвитком набряку головного мозку, які в комплексі відносяться до тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння і за цією ознакою кваліфікуються як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з всіма фактичними обставинами справи та пояснив, що 6 квітня 2019 року близько 21 години 10 хвилин, керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 .

Зазначив, що цивільні позови визнає повністю, у скоєному розкаюється, просив, призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

ІІІ. Позиція потерпілого.

4. Потерпілий в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про проведення судового розгляду без його участі, в заяві зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

ІV. Оцінка Суду.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 1.1; 1.3; 1.5; 2.1 (а), (б), (ґ); 2.3 (б); 2.9 (а); 12.1, 12.2, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання даної дорожнього-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

7. Його дії правильно кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

8. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

9. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

9.1. При цьому Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, вчинення дій по відшкодуванню шкоди потерпілому.

10. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

11. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів верховенства права, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

11.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином, проте характеризується необережною формою вини щодо наслідків;

11.2. враховує характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вчинення дій по відшкодуванню шкоди потерпілому;

11.3. особу винного: його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким, постійного місця роботи;

11.4. наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

11.5. те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

12. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

13. Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

14. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

15. Так, в даному конкретному випадку Судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, позиція потерпілого про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

Крім того Суд звертає увагу на зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого і виходячи із якої обвинувачений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

16. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

17. У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

18. Підстав для застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не має, оскільки останній такого права не має.

19. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

20. При розгляді цивільних позовів прокурора Суд враховує, що обвинувачений їх визнав в повному обсязі.

А виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Так, відповідно до частини другої статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК) Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

А згідно із частинами першою і третьою статті 1206 ЦК та особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчинені злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Суд знаходить, що заподіяна шкода здоров`ю потерпілого сталася внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою останнього та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 перебував на лікуванні саме з приводу тілесних ушкоджень, отриманих від вчинення злочину ОСОБА_3 , знайшли підтвердження доводи позовів про необхідність відшкодування коштів.

Проте, враховуючи, що заклади охорони здоров`я являються державними закладами, кошти за лікування потерпілого повинні стягуватися у відповідний бюджет, а не на користь закладів, як про це йдеться у позовній заяві прокурора.

21. Відповідно до статті 100 КПК речові докази: зразки крові та сечі, які були відібрані у ОСОБА_3 , знищити.

22. Процесуальні витрати по справі в розмірі 2512 грн. 16 коп. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 копійок) за проведення експертизи покладаються на ОСОБА_3 відповідно до статті 124 КПК.

23. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

у х в а л и в :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

3. В силу статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Борзнянської центральної районної лікарні Чернігівської області до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Борзнянського району Чернігівської області грошові кошти витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 2762 грн. 70 коп. (дві тисячі сімсот шістдесят дві гривні 70 копійок).

6. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КПН «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь обласного бюджету Чернігівської області грошові кошти в сумі 9771 грн. 11 коп. (дев`ять тисяч сімсот сімдесят одна гривня 11 копійок) витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

7. Речові докази: зразки крові та сечі, які були відібрані у ОСОБА_3 знищити.

8. Стягнути з ОСОБА_3 2512 грн. 16 коп. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

9. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1