ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/819/54/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
УХВАЛА
іменем України
13 січня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000216 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Веселе, Луцького району, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, працюючого приватним виконавцем та Головою Ради приватних виконавців виконавчого округу м. Києва, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Судом указано, що прокурором не доведено наявність, визначених п.2 ч.3 ст.132 КПК України, обставин, а тому відсутні підстави для застосування будь-якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 ..

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало тяжкі наслідки.

В апеляційній скарзі прокурор указує на незаконність ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що слідчий суддя не врахував наявність повної та об`єктивної обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує, що висновки слідчого судді не підтверджуються доказами, які було досліджено в судовому засіданні. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 на строк 60 діб.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 указують на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, просять її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, просив їх задовольнити, доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які вважали апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла до наступного.

18.09.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_9 підтверджується повідомленням Служби безпеки України про вчинення кримінального правопорушення №14/5/2-3995 від 15.11.2017; матеріалами виконавчого провадження №318/2 номер за ЭДРВП 49860028; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.05.2019; висновком почеркознавчої експертизи №8-4/283 від 04.03.2019; висновком судово економічної експертизи №92/7 від 19.07.2019; матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно із положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як установлено слідчим суддею та не заперечується апелянтом, у клопотанні не зазначено, для виконання яких процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_9 повинен бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що, зазначаючи про ризик запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, прокурор не надав жодного доказу того, що підозрюваний ОСОБА_9 протягом часу з початку досудового розслідування (а це з листопада 2017 року) переховувався від слідства чи мав такий намір.
Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_9 випадково дізнався про існування відносно нього кримінального провадження і добровільно з`явився до слідчого для дачі показаній, за викликом прокурора з`явився для отримання підозри і є зацікавленим у завершенні досудового розслідування, прокурором спростовані не були.
Що ж до ризику незаконно впливати на свідків, зокрема, колишнього підлеглого ОСОБА_10 , твердження прокурора визнані абстрактним і не підтверджуються жодним доказами.
Згідно доданих до клопотання документів, указаний свідок протягом часу досудового розслідування допитувався двічі, і його показання під час кожного допиту не змінювалися за своїм змістом, що вказує на відсутність впливу на свідка протягом тривалого часу для зміни ним показаній. Крім того, показання свідка спрямовані на захист підозрюваного ОСОБА_9 , а тому у нього відсутні підстави впливати на цього свідка.
Що ж до ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, окремі документи, які свідчать про протиправну діяльність підозрюваного, що не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, то прокурор також не обґрунтував, які речі та документи, що мають значення для кримінального провадження і не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, може знищити підозрюваний ОСОБА_9 ..
За змістом клопотання прокурора та доданих до нього документів - документами, що свідчать про протиправну діяльність підозрюваного ОСОБА_9 , є документи виконавчого провадження, що за ухвалою слідчого судді вилучені і долучені до кримінального провадження, тобто підозрюваний не має доступу до вказаних документів, а відповідно не може їх знищити чи пошкодити.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 20 січня 2017 року звільнився із посади заступника директора Департаменту начальника відділу виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, і не має доступу до будь-яких документів на попередній роботі.
У клопотанні прокурором жодним чином не обґрунтовано необхідність домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_9 , тоді як він фактично проживає разом із сім`єю за іншою адресою і про це достеменно відомо органу досудового розслідування.
За змістом клопотання, застосування до підозрюваного ОСОБА_9 цілодобового домашнього арешту передбачає не тільки обмеження його свободи, але й позбавить можливості проживання та спілкування із членами його сім`ї.
Ці встановленні слідчим суддею обставини, апелянтом жодним чином не спростовано, лише констатовано загальні доводи щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено відповідними документами, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Родина ОСОБА_9 фактично мешкає у власному житлі у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , про що ним повідомлено під час його допиту. ОСОБА_9 тривалий час працював на державній службі, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, запобіжні заходи до нього раніше не застосовувалися.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 будь-якого запобіжного заходу.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів, тому твердження прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід визнати безпідставними, оскільки вони не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування судового рішення та застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як про це ставиться питання прокурором в апеляційній скарзі, колегія судді не знаходить, тому її слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3