Справа № 559/700/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000263 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горьківське, Омської області, Російська Федерація, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України та клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відпоідальності в порядку ст. 49 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілої сторони ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 10 грудня 2015 року, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА, подав уповноваженим особам вказаного Управління заяву на призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2015 року №106).

При подачі заяви на призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, ОСОБА_3 був під підпис проінформований про обов`язок повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА Рівненської області щодо зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, а також письмово під підпис будучи попередженим про те, що у разі подання ним у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. З метою отримання житлової субсидії ОСОБА_3 надав уповноваженим особам Управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА Рівненської області завідомо підроблений документ - декларацію від 10 грудня 2015 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Зокрема в розділі 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» Розділу 3 цієї Декларації зазначено відмітку «не здійснювали, в той час коли безпосередньо ОСОБА_3 згідно інформації територіального сервісного центру № 5642, набув у власність 07 липня 2015 року автомобіль «Opel Astra, за грошові кошти в сумі 111 776 гривень.

Факт подачі ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА Рівненської області завідомо підробленого документа - декларації від 10 грудня 2015 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії,

який містить неправдиві відомості про придбане майно, вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії за період з січня по жовтень 2016 року в сумі 594 гривні 35 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та ч.1 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном, грошовими коштами державного бюджету, шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення з січня по жовтень 2016 року минуло понад три роки, вчинив злочин невеликої тяжкості і у відповідності до ст.ст. 49, 106 КК України, тому є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просить закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити його від кримінальної відповідальності. Із наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлений.

Представник потерпілої сторони - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подане клопотання прокурора, не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Злочини, передбачені ч. 1 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення яких передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту з січня по жовтень 2016 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної

відповідальності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів справи у даному кримінальному провадженні строки давності не зупинялися.

Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і, в такому разі, судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст.ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000263 на підставі ст. 49 КК України- задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 25.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України- закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонн ий суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: