Справа №591/2730/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/258/20 Суддя-доповідач - Філонова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської обл., громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого продавцем в магазині «Кошик» ТОВ «Меркурій», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївка, Донецької обл., громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого

22.04.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт, покарання відбуте,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності правової кваліфікації дій обвинувачених, просить вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати в зв`язку з допущеним судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухваливши новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді арешту на 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарання за цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 1 місяць. У строк відбування покарання зарахувати повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

Просить також дослідити копію вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2019 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України та інформацію про його судимість.

Даним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.

Визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді арешту строком 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня фактичного затримання на виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в дольовому порядку процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави в розмірі по 214 грн. 50 коп. з кожного.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання не було взято до уваги те, що інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України було вчинено 05.03.2019, тобто до ухвалення попереднього вироку суду від 22.04.2019, та не призначено остаточного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Інші учасники кримінального провадження, апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, 05.03.2019, близько 02:20 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , знаходячись біля 2-го під`їзду будинку № 14 по пр-ту М.Лушпи в м. Суми, діючи за попередньою змовою групою осіб між собою, при цьому ОСОБА_7 діючи повторно, шляхом ривку вихопили з рук потерпілої ОСОБА_10 належний їй мобільний телефон «ZTE BLADE A6», у такий спосіб відкрито викрали чуже майно, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 2520 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка вимоги апеляційної скарги підтримала частково, просила їх задовольнити, і вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який ¬¬¬¬не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, частково дослідивши дані, що стосуються засудження особи обвинуваченого та відбуття ним покарання, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст. 394, ч.1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що вирок суду відносно ОСОБА_9 та фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості та обставини вчинення злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, яким визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію прокурора.

З урахуванням вказаних обставин, на підставі ст. 69 КК України, суд першої інстанції вважав за можливе перейти до іншого більш м`якого покарання виду покарання, не зазначеного ч. 2 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді арешту, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що також не оспорюється сторонами кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання, судом першої інстанції не були дотримані вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, ч.1 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначаючи покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України 05.03.2019, тобто до ухвалення попереднього вироку Ковпаківським районним судом м. Суми від 22.04.2019, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке ОСОБА_7 повністю відбув.

Тобто, як правильно наголошує прокурор у своїй апеляційній скарзі та з чим погоджується колегія суддів, суд першої інстанції мав врахувати дану обставину та призначити остаточне покарання за вказаними кримінальними правопорушеннями з врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень п. 25 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, суд першої інстанції не призначив йому остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у не застосуванні ним закону який підлягає застосуванню, що у відповідності до положень ст. 413, п. 2) ч. 1 ст. 420 КПК України є підставою для скасування судового рішення відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання та ухвалення нового вироку.

При призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, колегія суддів вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, а не часткового складання покарань, як того просить прокурор у своїх вимогах.

Крім того, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора щодо визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за насідками апеляційного перегляду, оскільки як уже зазначалось, висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України сторонами кримінального провадження не оскаржуються.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 квітня 2019 року, більш суворим, призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, із розрахунку, що одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт, зарахувати повністю відбуте покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 квітня 2019 року у виді 80 годин громадських робіт.

У іншій частині вирок Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2019 року залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4