Номер провадження 1-кп/201/717/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003055 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003055 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року призначено підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом.

У підготовчому судовому засіданні під час з`ясування анкетних даних особа, відносно якої складений обвинувальний акт, вказала свої анкетні дані, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пояснив, що жодних документів, які посвідчують його особу у нього не має. Стверджував, що паспорт громадянина України він ніколи не отримував, у нього так і залишився паспорт громадянина СССР, який він втратив.

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку про можливість призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , особу якого встановлено у відповідному порядку. При цьому, надала копію довідки про звільнення з серія ДНП № 28796 від 23 червня 2014 року, виданої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої останній відбував покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» і звільнився 23 червня 2014 року, яка, на її переконання, є достатньою для встановлення особи обвинуваченого. Вказала, що під час досудового розслідування документи, що посвідчують особу ОСОБА_4 були відсутні, а копію довідки про звільнення Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області отримано лише 10 березня 2020 року, тобто після направлення обвинувального акту до суду.

Особа, яка зазначила свої анкетні дані, як ОСОБА_4 , підтримав думку прокурора.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та матеріали додані до нього, суд вважає, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, суд під час підготовчого судового засідання позбавлений можливості перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого через відсутність відповідних документів, що посвідчують особу ОСОБА_4 , відносно якого складений обвинувальний акт.

Так, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI зі змінами та доповненнями, документами, що посвідчують особу є:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Однак, жодних із зазначених у переліку документів, як під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі, повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, так і на момент проведення підготовчого провадження, у вказаної особи не було, що підтвердив прокурор у судовому засіданні.

При цьому, єдиний наданий стороною обвинувачення документ на підставі якого, на думку прокурора, можливо встановити особу, відносно якої складений обвинувальний акт це копія довідки про звільнення серія ДНП № 28796 від 23 червня 2014 року, виданої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої останній відбував покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» і звільнився 23 червня 2014 року.

Проте, фото особи, якій видана вказана довідка зроблено шість років потому, а на копії зазначеного документу відсутня дата його завірення.

А отже, надана стороною обвинувачення копія довідки про звільнення не є відповідно до вимог наведеного вище Закону документом, на підставі якого може бути посвідчено особу.

Крім того, пояснення особи, яка зазначила свої анкетні дані, як ОСОБА_4 , про те, що він ніколи не отримував паспорт громадянина України, які не спростовані прокурором під час підготовчого судового засідання, свідчать про невідповідність вказаних в обвинувальному акті анкетних відомостей обвинуваченого щодо наявності у нього громадянства України.

Отже, виходячи з наведеного, орган досудового розслідування, за відсутністю відповідних документів, що посвідчують особу, перелік який чітко визначений у наведеному вище Законі, не встановив у передбачений законом спосіб особу, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та відносно якої обвинувальний акт направлений до суду в порядку ст. 291 КПК України, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу відносно якої складений обвинувальний акт та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого, як у зв`язку із безпосередньою відсутністю відповідних документів, які б посвідчували особу обвинуваченого, так із підстав не надання таких документів стороною обвинувачення, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та підставою для його повернення прокурору через невідповідність вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003055 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підлягає поверненню прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 291 цього кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003055 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 45 хвилин 29 квітня 2020 року.

Головуючий - суддя ОСОБА_1