Справа №523/9382/18
Провадження №1-кс/523/1392/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешт будинку АДРЕСА_1 з забороною відчуження і користування, який згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , в рамках досудового розслідування № 0000019 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В клопотанні слідчого зазначено, що слідчим відділом Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Одеської місцевої прокуратури № 4 поштою надійшла заява ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що невстановлені особи, шляхом підробки правовстановлюючих документів, наприкінці серпня 2017 року шахрайським шляхом заволоділи домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що покійна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2016 року являлась єдиним власником приватного будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-748, ОСОБА_8 успадкувала частини житлового будинку АДРЕСА_1 від своєї матері ОСОБА_9 . Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-924, ОСОБА_8 стала спадкоємицею майна своєї покійної матері ОСОБА_9 , а саме земельної ділянки площею 0,0200 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , єдиним власником вказаного будинку є ОСОБА_8 .
Між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, однак спільних дітей вони не мали. Після смерті ОСОБА_8 , яка являлась мачухою заявників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вони вважали себе спадкоємцями майна ОСОБА_8 . З метою отримання ними спадщини, останні подали відповідну заяву до Суворовського районного суду.
Однак, в 2017 році ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стало відомо, що новим власником будинку є ОСОБА_11 , який придбав даний будинок у ОСОБА_12 .
Перевіркою відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно встановлено, що 23.05.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_13 посвідчено договір купівлі-продажу № 626 щодо продажу будинку АДРЕСА_1 , в результаті чого власником став ОСОБА_5 .
Враховуючи вищевикладене, слідство вважає, що зазначений злочин міг бути вчинений з корисливих мотивів.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Враховуючи те, що виникає необхідність накладення арешту на зазначено майно з забороною відчуження і розпорядження ним, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Необхідність накладення арешту на будинок також обумовлюється тім, що на теперішній час існує реальна загроза перепродажу зазначеного нерухомого майна вже третім особам, які не освідомленні про вищевказані обставини, на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП м. Одеси ГУ НП України в Одеській області слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешт будинку АДРЕСА_1 з забороною відчуження і користування, який згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , в рамках досудового розслідування № 0000019 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 з забороною відчуження і користування, який згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1