Справа № 405/683/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0004558 від 23.05.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, українця, громадянина України, інваліда III групи, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, не маючого утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, за наступних обставин.

23.05.2018 року близько 18:00 год. ОСОБА_5 , проникнув через паркан на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де через відчинені двері квартири АДРЕСА_3 побачив на столі мобільний телефон Samsung 18262, ІМЕІ: НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна без застосування насильства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення, злочинним шляхом, проникнувши в приміщення вищевказаної квартири, в якій знаходилась її власниця ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його протиправні дії помічені останньою, взяв зі стола мобільний телефон Samsung I8262, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю згідно з висновком експерта №981 від 22.12.2018 862 гривні 90 копійок.

Заволодівши мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 862 гривні 90 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно 23.05.2018 року близько 18:00 год. проник через паркан на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та через відчинені двері квартири АДРЕСА_3 побачив на столі мобільний телефон, у зв`язку з чим він, проникнувши в приміщення даної квартири, взяв зі стола вказаний мобільний телефон, усвідомлюючи, при цьому, що його дії були помічені жінкою, яка в той час знаходилася у приміщенні квартири. Коли вибігав з квартири, то загубив свою кепку. Телефон продав невідомій особі.

У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутності будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежився дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого і визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюється, роз`яснивши учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом III групи, неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий.

Згідно висновку судово психіатричного експерта №29 від 25.01.2019 року ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкої розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70.0). Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_5 така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_5 працює за усною домовленістю на будівництві. За характером спокійний, врівноважений, до агресії не схильний. Негативно ставиться до правопорушення, вину визнає, щиро шкодує про скоєний злочин. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали середній ступінь ризику, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, а тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання без позбавлення або обмеження волі.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки суспільно небезпечного діяння, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч.3 ст.186 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню на користь держави з ОСОБА_5 в сумі 572,00 грн.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ:

- кепку чорного кольору, яка упакована до спеціального пакету Національної поліції України №44526 та передана до камери схову Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області передати ОСОБА_5 як йому належну.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 572 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні.
На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7