Справа № 461/3061/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/445/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:
цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби та покладено відповідні обов`язки.

Строк дії ухвали два місяці - до 07 липня 2020 року.

ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001712 18 квітня 2019 року).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 покликається на те, що ршення слідчого судді є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий рівень суспільної небезпеки, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, при цьому, підозрюваний виступає організатором незаконної схеми із заволодіння грошовими коштами осіб, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, продовжував вчиняти кримінальні правопорушення аналогічного характеру і судом не надано оцінки можливості існування відповідного ризику.

Наголошує, що з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , слідчим суддею безпідставно не враховано ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Акцентує на наявності ризику того, що ОСОБА_7 може негативно впливати та перешкоджати досудовому розслідуванню, так як на даний час встановлено ще чотирьох учасників такої групи.

Також, на думку апелянта, судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_10 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в ході досудового розслідування на даний час не встановлено всіх місць придбання контрафактної продукції учасниками вказаної групи, які мають вагоме доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження.

Покликається на те, що підозрюваний з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх, а також надати вказівку невстановленим на даний час органом досудового розслідування співучасникам знищити чи приховати вказані предмети та знаряддя їх виготовлення.

Стверджує, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_11 .

Окрім цього вважає за можливе вийти за межі максимального розміру застави, зважаючи на тяжкість та резонансність інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави в розмірі 306 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 643 212 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_11 строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_9 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із м. Львова без дозволу слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду; повідомляти слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001712 від 18 квітня 2019 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені вимоги закону при розгляді клопотання слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя досліджувала не лише обґрунтованість підозри та наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а й дієвість конкретного запобіжного заходу для дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Окрему оцінку слідчим суддею отримали обставини, які на даний час свідчать про наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України і особа підозрюваного.

Отже, зазначенні в апеляційній скарзі прокурора обставини були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування відносно останнього запобіжного заходу.

Що стосується тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , то хоч така і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя обґрунтовано частково задоволила таке.

Також, на переконання колегії суддів, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, у розмірі, що призначається у виключних випадках та перевищує максимально передбачений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки такі не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження буде досягнута застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло в певний період доби, відповідно до вимог ч.1 ст. 181 КПК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4