Номер провадження: 11-сс/813/1613/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Холодна Балка, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина 2013 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у кримінальному провадженні за №0002290 від 11.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 48025 (сорок вісім тисяч двадцять п`ять) гривень, з покладанням обов`язків, в разі внесення застави, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на слідчі дії за викликом слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, всякому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали обчислюється з 11.09.2019 року та припиняє свою дію 09.11.2019 року.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні злочину щодо ОСОБА_8 та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Окрім того, визначаючи підозрюваному заставу саме у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя зазначив, що такий розмір застави, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не може бути непомірним для нього.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності пред`явленої підозри, захисник вважає, що ухвала безпідставна, оскільки у матеріалах клопотання відсутні докази того, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Захисник також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_8 є громадянином України, має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки проживає разом з матір`ю, має на утриманні неповнолітнього сина, позитивно характеризується за місцем проживання, має тяжке хронічне захворювання. Захисник також вказує, що ні прокурор, ні слідчий у клопотання не навели наявності ризиків для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у відношенні підозрюваного.
За наслідками розгляду апеляційної скарги захисник просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частина 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 12.09.2019 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.с. 53-57), санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести рокі, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме в тому, що 11.09.2019 року, приблизно о 13 год. 30 хвилин, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , прибули за адресою: АДРЕСА_3 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи ціль незаконного збагачення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких ОСОБА_8 повинен був спостерігати за навколишньою обстановкою.
Визначивши об`єктом свого злочинного посягання квартиру АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 з метою реалізації свого умислу, розуміючи протиправність їх дій, діючи відповідно до визначеної для нього ролі, разом з ОСОБА_11 , будучи впевненими, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, без дозволу власника, незаконно, шляхом підбору ключа проникли до вищевказаної квартири. Перебуваючи в квартирі, діючи умисно, відповідно до визначених між собою ролей, з корисливих мотивів, в той час, коли ОСОБА_8 спостерігав за тим, щоб протиправні дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не було викрито, останні таємно викрали ювелірні прикраси та інші вироби з металу (біжутерія), яке належить ОСОБА_13 , на загальну суму 3000 гривень, після чого ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 з викраденим майном вийшли з квартири у двір будинку АДРЕСА_3 , де на них чекав ОСОБА_8 в автомобілі марки «ВАЗ 2110» зеленого кольору номерний знак НОМЕР_1 , та, сівши в автомобіль, покинули місце вчинення злочину разом з викладеним майно, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 3000 грн.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, офіційно ніде не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності.
Окрім того, з урахуванням обставин вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також того, що останньому відомі особи потерпілого та свідків злочину, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Колегія суддів враховує доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з матір`ю, однак звертає увагу на те, що незважаючи на ці обставини, підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності (у 2003 році, у 2005 році та у 2008 році), у 2005 році скоїв злочин під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що підтверджує обґрунтованість наявності ризиків того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може скоїти новий злочин.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітнього сина суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_8 не надав жодних доказів проживання дитини з ним та перебуванні на його утриманні.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, слідчим та прокурором було доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0002290, внесеному до ЄРДР 11.09.2019року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4