Справа № 635/3898/19
Провадження № 1-кс/635/2771/2019
У Х В А Л А

21 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 щодо скасування повідомлення від 24 травня 2019 року слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000802 від 16.05.2019, про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 п.5, п.7 ч.2 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

15 серпня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення від 24 травня 2019 року слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000802 від 16.05.2019, про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 п.5, п.7 ч.2 ст.115 КК України.
В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_4 вказав, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000802 від 16.05.2019, 24 травня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 п.5, п.7 ч.2 ст.115 КК України, зокрема, носіння, зберігання та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незакінченому замаху на умисне вбивство, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб та з хуліганських мотивів. Проте, захисник підозрюваного зазначає про безпідставність підозри слідчого від 24.05.2019 в частині вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого п.5, п.7 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні якого йому повідомлено в зміненій підозрі, з посиланням на відсутність умисну у ОСОБА_5 на умисне вбивство.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просили задовольнити, з посиланням в тому числі на обґрунтування викладені у тексті скарзі.

Слідчий СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 заперечував проти скарги захисника адвоката.
Суд, заслухавши пояснення адвоката та слідчого, дослідивши матеріали заяви та кримінального провадження №0000802 від 16.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 п.5, п.7 ч.2 ст.115 КК України, приходить до наступного.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено право підозрюваного, його захисником чи законним представником оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Відповідно до частини першої статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно частини другої статті 8 та частини п`ятої статті 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначено у частин другої статті 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000802 від 16.05.2019.

В межах даного кримінального провадження, 18 травня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, а 24 травня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини першої статті 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень статті 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до положень частини першої статті 303 КПК України, на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (статті 89 КПК України).
Таким чином, слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального Закону ця особа підлягає відповідальності.
Відповідно до вимог пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку статті 206 КПК України та статті 303 КПК України.
Аналіз змісту статті 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
У свою чергу обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 13 частини 1 статті 3 КПК України).
Згідно зі статтею 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вимоги до змісту обвинувального акту встановлено статтею 291 КПК України.
Згідно з пунктом 5 частини 2 вказаної статті, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З аналізу змісту вищевказаних норм кримінального процесуального закону можна зробити висновок, що підозра це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена. Це відрізняє підозру від підсумкового висновку слідчого чи прокурора про винуватість особи, який формулюється у обвинувальному акті, та має бути з точки зору сторони обвинувачення обґрунтованим, достовірним та остаточним. Саме тому обвинувачення, відповідно до пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, установленому КПК України. Підозра не може бути твердженням, її сутність полягає в тому, що це тільки припущення, яке необхідно перевірити під час нового етапу досудового розслідування, який наступає після повідомлення про підозру конкретної особи.
Отже, підозра це припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, яке має бути підтверджено або спростовано у ході подальшого досудового розслідування.
У випадку підтвердження підозри особі у встановленому законом порядку може бути висунуте офіційне обвинувачення у формі обвинувального акту. У випадку не підтвердження підозри кримінальне провадження може бути закрито, зокрема, за відсутністю події або складу кримінального правопорушення (пункти 1, 2 частини 1 статті 284 КПК України).
У свою чергу вимога статті 276 КПК України щодо того, що підставою для повідомлення особі про підозру є наявність достатніх доказів, передбачає, що підозра повинна бути обгрунтована.
Поняття обгрунтованості підозри чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить.
Водночас вимоги до обгрунтованості підозри містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, судова практика якого є джерелом права в Україні згідно з приписами частини 5 статті 9 КПК України.
Так, підозра визнається обгрунтованою, якщо є факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення у межах кримінального провадження (п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Повідомлення про підозру не є остаточним твердженням сторони обвинувачення про вчинення особою злочину, а є лише обгрунтованим припущенням щодо ймовірного вчинення злочину цією особою, яке потребує подальшого підтвердження або спростування під час досудового розслідування.
Слідчий суддя констатує, що зі змісту скарги захисника підозрюваного вбачається, що останній вдається до аналізу доказів наявних в матеріалах кримінального провадження та їх оцінки в контексті пред`явленої підозри, однак в даному випадку слідчий суддя, на даній стадії, не наділений повноваженнями дослідження доказів по суті та не може висловлюватися щодо їх фактичної належності, допустимості та достатності, для прийняття рішення про винуватість чи невинуватість особи в інкримінованому правопорушенні, оскільки ці питання підлягають дослідженню в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження під час судового розгляду обвинувального акта по суті.
Отже, захисник підозрюваного по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи за пред`явленим обвинуваченим актом.
На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 214, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 щодо скасування повідомлення від 24 травня 2019 року слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000802 від 16.05.2019, про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 п.5, п.7 ч.2 ст.115 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22 серпня 2019 року

Слідчий суддя ОСОБА_1