490/2196/19 19.09.2019
н/п 1-кп/490/118/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2196/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 06.01.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тернувате, Миколаївського району, Миколаївської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, розлучений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, працює водієм в ПП "ПіК", раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2019 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_3 прийшов до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання колишньої дружини ОСОБА_5 , де в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 , яка у цей час сиділа на ліжку у кімнаті зазначеного будинку, та наніс останній не менше двох ударів кулаком своєї правої руки в область тулуба з лівого боку, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді перелому 7 ребра зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчиненням ним вказаного злочину при викладених вище обставинах. У вчиненому щиро кається.

Крім власних показань обвинуваченого, його вина додатково підтверджується показами допитаної в судовому засіданні потерпілої.

Так, допитана під час розгляду справи потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що 06.01.2019 року приблизно о 15:00 год. за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов її колишній чоловік ОСОБА_3 , під час розмови з яким між ними виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту, ОСОБА_3 наніс їй тілесне ушкодження.

Крім того, факт спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 20.02.2019 року №64, згідно якого у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце тілесне пошкодження у вигляді перелому 7 ребра зліва, яке могло утворитися від дії тупого твердого предмету. Дане тілесне пошкодження могло утворитися в строк, зазначений в наданих медичних документах та ухвалі суду 06.01.2019 року. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу). Дане тілесне пошкодження могло утворитися від не менш ніж однієї ударної дії тупим твердим предметом, якими могли бути руки, ноги та інші. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла на площину з положення стоячи малоймовірно. Локалізація тілесних пошкоджень доступна для їх спричинення власною рукою, що в даному випадку малоймовірно. При нанесенні даних тілесних пошкоджень, потерпіла могла бути звернена як передньою, так і задньою стороною тіла к нападнику (нападникам).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - повне визнання вини та щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд не приймає до уваги довідку-характеристику від 14.01.2019 року, видану дільничним офіцером поліції за місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного. Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений, за адресою: АДРЕСА_1 , він не проживає років десять, а тому надана дільничним офіцером поліції Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області характеристика не є об`єктивною.

Згідно досудової доповіді, складеної фахівцем Інгульського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_6 , з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя на теперішній час, історію правопорушень, а також середній рівень вчинення ним повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження його волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Визнання обвинуваченим своєї провини та усвідомлення протиправності своїх дій, істотно знижує ступінь тяжкості скоєного. А тому, встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1