27.11.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
27 листопада 2019р. Справа №642/3630/19 Провадження 1-кп/642/609/19
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;

За участі сторін: Прокурора ОСОБА_3 ..

Обвинувачений ОСОБА_4
Захисник ОСОБА_5
Перекладач
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні за статтею ст.289 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вимогами статті 331 КПК України визначено: Якщо особа перебуває під вартою та розгляд справи незавершено суд вирішує питання про продовження запобіжнолго закоду.
Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також враховуючи те, що він обвинувачується у злочину, вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та домашній арешт.
Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, суд призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка.
Отже, розгляд справи у відсутності свідка неможливий, а тому до них необхідно застосувати привід.
Керуючись ст. 331, 327 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування приводу задовольнити.
Застосувати привід свідка: ОСОБА_6 , прож. АДРЕСА_1 ;
в судове засідання на 20.01.2020 року на 14 год. 00 хв. в приміщення Ленінського районного суду м. Харкова.
Виконання ухвали в чсастині приводу доручити Ленінському відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області.
Контроль за виконанням ухвали в частині здійснення приводу покласти на Прокурора.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити терміном на 60 днів, обвинуваченому ОСОБА_4 , до «24.00» год. 26 січня 2020р. з триманням обвинуваченого в установі кримінально-виконавчої системи України.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду, протягом 7ми днів.
Суддя: ОСОБА_1