Справа № 296/4781/19
УХВАЛА
Іменем України

20 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене у ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- Одинадцять предметів зовні схожі на набої;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ;

- Мобільний телефон марки «SIGMA»;

- Чотири предмети зовні схожі на патрони;

- Мобільний телефон марки «Blakberry» ІМЕІ НОМЕР_2 ;

- Мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ НОМЕР_3 ;

- Мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ НОМЕР_4 ;

- Мобільний телефон «LG» ІМЕІ НОМЕР_5 ;

- Мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ НОМЕР_6 ;

- Мобільний телефон «SAMSUNG» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар»;

- Три скреч картки ПрАТ «Київстар»;

- Флеш карта об`ємом 4 ГБ;

- Мобільний телефон «HUAWEI» ІМЕІ НОМЕР_7 ;

- 97 балоньових чоловічих курток;

- Мобільний телефон «НОКІА»;

- Реактивний сигнальний патрон «СХТ-40»;

- Предмет зовні схожий на ручну димову гранату;

- Мотоцикл «FADA»;

- Чотири використані картки поповнення рахунку «КИЇВСТАР».

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказав, що вказане майно є речовими доказами злочину, на ньому може міститися інформація про сліди вчиненого злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ у рамках кримінального провадження. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов висновку про необхідність повернення клопотання слідчому для усунення недоліків з наступних підстав.

У силу ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Так, всупереч вказаних вимог у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено та не долучено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження особою таким майном та взагалі не зазначає особу володільця майна.

При цьому, клопотання не містить контактні дані власника майна (номеру телефону, адреси електронної пошти), у зв`язку з чим, останнього неможливо викликати в судове засідання для розгляду клопотання у визначений ч.1 ст.172 КПК України строк.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості дослідити докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання повідомити володільця майна та прийняти рішення по клопотанню.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про арешт майна слідчому для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.132,171,172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1