Справа № 344/9869/19
Провадження № 1-кп/344/685/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Богородчани Івано-Франківської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2019 року близько 10год. 30хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території автостанції № 3, яка знаходиться по вул. Гетьмана Мазепи, 162-А в м. Івано-Франківськ, побачив припаркований автобус марки «ПАЗ» моделі 4234 д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору, водій якого в той час знаходився неподалік, здійснюючи ремонт іншого автобуса. Побачивши, що дверцята вказаного вище транспортного засобу марки «ПАЗ», моделі 4234, д.н.з НОМЕР_2 відчинені, ОСОБА_6 зайшов до салону автобуса та сів на пасажирське сидіння, яке розташоване позаду сидіння водія. В цей час у салоні автобуса знаходилася пасажир ОСОБА_8 . Перебуваючи в салоні автобуса ОСОБА_5 побачив біля сидіння водія чоловічу сумку чорного кольору. Розуміючи, що в зазначеній сумці можуть знаходитися грошові кошти або інше цінне майно, ОСОБА_5 вирішив відкрито викрасти це чуже майно. Реалізуючи свій неправомірний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає пасажир ОСОБА_8 , відкрито викрав чоловічу сумку чорного кольору, яка належала водію автобуса ОСОБА_4 та в якій зберігалися кошти в сумі 120 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 05.04.2019 року становило 3242,4грн. Неправомірні дії ОСОБА_5 були помічені ОСОБА_8 , яка звернулась до нього з вимогою припинити його протиправні дії та повернути викрадене майно, однак останній, бажаючи довести до кінця свій неправомірний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, вибіг із автобуса та побіг в сторону вул. Гетьмана Мазепи, до спортивного клубу «Ідеал спорт», отримавши можливість розпорядитись викраденим майном. Добігши до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 на сходах вказаного будинку оглянув вміст сумки та через поспіх, не знайшовши там грошових коштів, залишив її на землі, а сам направився до гральних автоматів, які знаходяться по вказаній вище вулиці. Одразу після цього ОСОБА_5 був затриманий потерпілим ОСОБА_4 та водієм іншого автобуса ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені вище обставини відкритого викрадення 06 квітня 2019 року близько 10год. 30хв. на території автостанції № 3, яка знаходиться по вул. Гетьмана Мазепи, 162-А в м. Івано-Франківськ, з автобуса барсетки, яка, як згодом з`ясувалося, належить ОСОБА_4 . До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, шкоду потерпілому відшкодував, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; не працює; не одружений; на обліку в лікаря нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря психіатра, а згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 98/2019 від 15.05.2019 року ОСОБА_5 на період часу, до якого відноситься інкримінований йому злочин перебував в стані і на даний час перебуває, при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій в потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування збитку та вчинення злочину обмежено осудним.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, його законного представника та захисника, а також дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, його молодий вік, наявність при цьому кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 на підставі ст. 69 КК України слід призначити покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 186 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: диски CD та DVD-R (постанови слідчого від 12.04.2019 року та 16.04.2019 року), інтернет сторінку (постанова слідчого від 16.04.0219 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; викрадене майно потерпілого ОСОБА_4 (постанова слідчого від 08.04.2019 року), яке повернуто йому на відповідальне зберігання вважати йому повернутим.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1