Справа №591/4961/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/425/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №591/4961/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СУ ГУНП України в Сумській області ОСОБА_10 за погодженням з прокуророром прокуратури Сумської області ОСОБА_6 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК та неможливістю застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з метою забезпечення підозрюваним належної процесуальної поведінки та недопущення перешкоджання кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб, 25.07.2019, в період часу з 14:00 год. до 21:00 год., незаконно заволодів транспортним засобом KIA OPTIMA білого кольору, 2014 р.в., який знаходився біля буд. АДРЕСА_3 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 357228,20 грн., що є великим розміром.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2019 року, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до 24-00 год. 08 листопада 2019 року, а також визначено розмір застави в розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 361260 грн.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, а також обставини, що враховуються при продовженні строку дії запобіжного заходу, дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам та необхідно для забезпечення потреб досудового розслідування необхідністю отримання висновків призначених судових експертиз, ознайомлення учасників з матеріалами кримінального провадження, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді.

Свої вимоги мотивує тим, що жоден із доданих стороною обвинувачення до клопотання доказів не підтверджує ту обставину, що саме ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України.

Так, захисник вказує, що під час допиту потерпіла не вказала на ОСОБА_7 як на особу, яка незаконно заволоділа її майном. Протоколи допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також не містять інформації, яка б свідчила, про те, що 25.07.2019 саме ОСОБА_7 незаконно заволодів майном потерпілої. Протокол огляду предмету з камери відеоспостереження цієї інформації не містить.

Окрім того, вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується і те, що він в цей день перебував в місті Суми.

На підтвердження вказаного факту посилається на покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які були допитані за клопотанням сторони захисту, та які вказали, що 25.07.2019, в день вчинення злочину, підозрюваний ОСОБА_7 весь день (з ранку до ночі) перебував в місті Білопілля, що спростовує твердження сторони обвинувачення, що він в цей день, в період часу з 14-00 до 21-00 год. незаконно заволодів транспортним засобом потерпілої ОСОБА_11 .

Окрім того, зауважує, що в порушення норм ст.9 КПК України слідчий не долучив протоколи допиту вказаних свідків до матеріалів клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , а долучені вони були за клопотанням сторони захисту.

Серед іншого вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, зокрема, висновок експертизи, що потерпілій завдано майнову шкоду саме у великому розмірі, у зв`язку з чим дії ОСОБА_7 і кваліфіковано стороною обвинувачення за ч.3 ст.289 КК України, що є особливо тяжким злочином і чим обгрунтовується необхідність обрання відносно нього найтяжчого запобіжного заходу. При цьому, розмір завданої шкоди встановлено зі слів потерпілої, яка зазначила, що автомобіль вона оцінює в 14 000 доларів США, хоча він був придбаний нею за 6000 доларів США, що ще раз доводить необгрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.3 ст.289 КК України.

До того ж, на переконання захисника до клопотання не надано жодного доказу існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також не надано доказів недостатності застосування відносно його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, з посиланням на практику ЄСПЛ вказує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

В обгрунтування своєї позиції, зазначає, що ОСОБА_7 неухильно дотримувався обраного ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2019 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту здав слідчому свій закордонний паспорт, від прибуття до слідчого та суду не ухилявся, виконував інші обов`язки, покладені на нього вказаною ухвалою.

Окрім цього, захисник зазначає, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, проживає разом з тяжкохворою бабусею похилого віку та здійснює за нею догляд, працює неофіційно.

При цьому зауважує, що можливість впливу на свідків чи потерпілу є лише припущенням, оскільки він не знає потерпілу, а свідками в кримінальному провадженні є працівники поліції, що виключає можливість впливу на них.

На переконання апелянта, факт скасування апеляційним судом ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2019 про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з подальшим обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не свідчить про необхідність продовження строку саме цього запобіжного заходу та неможливість обрання більш м`якого, оскільки на момент розгляду справи апеляційним судом необхідність обрання саме такого запобіжного заходу прокурором обгрунтовувалась тим, що не всі слідчі дії було здійснено, однак на даний момент всі слідчі дії проведено, призначено експертизи, на результат яких ОСОБА_7 не взмозі впливати, а також допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які підтвердили, що ОСОБА_7 в день вчинення злочину перебував в м. Білопілля.

Серед іншого зауважує, що слідчим суддею не враховано відсутність у ОСОБА_7 спроб ухилитися від провосуддя. Не обгрунтовано, що заявлені ризики не зменшилися або не з`явилися нові, до того ж, розмір застави, визначений слідчим суддею є непосильним для підозрюваного та його родини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст.177 КПК України. Зокрема, відповідно до частини другої вказаної норми закону, ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.

Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, СУ ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002149 від 26 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

09.08.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, про що складено протокол затримання особи та 09.08.2019 о 16-15 год. вручено йому повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

09.09.2019 ухвалою Сумського апеляційного суду відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 361 260 грн. строком до 07.10.2019.

01 жовтня 2019 року керівником Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_17 строк досудового розслідування даного кримінального провадження був продовжений до трьох місяців, тобто до 09 листопада 2019 року (а.с.8-9).

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2019 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до 24-00 год. 08 листопада 2019 року, а також визначено розмір застави в розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 361260 грн.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, оскільки наведені в клопотанні та доданих до нього матеріалах обставини дають достатні підстави для такого висновку.

При цьому, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наявними у клопотанні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , протоколом огляду місця події та автомобіля «KIA OPTIMA» д.н.з. НОМЕР_1 від 09.08.2019, протоколом огляду автомобіля «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_2 від 09.08.2019, протоколом особистого обшуку ОСОБА_7 та ОСОБА_19 від 09.08.2019, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Окрім цього, колегія суддів не погоджується та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є недоведеною у зв`язку з тим, що показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , підтверджується факт непричетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, оскільки в день його вчинення він перебував в м. Білопілля, а також щодо правильності кваліфікації інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній висновок експертизи про реальну вартість викраденого автомобіля.

Так, на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож доводи захисника щодо того, що ОСОБА_7 не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення матеріалами справи не підтверджуються та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Не підтвердилися вказані обстави і під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи захисника з приводу того, що слідчим в порушення вимог ст.9 КПК України не були долучені до матеріалів клопотання протоколи допитів вищевказаних свідків.

Так, п.2 ч.1 ст.184 КПК України встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи про продовження його строку має містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

При цьому, положеннями статей 184, 199 КПК України встановлені вимоги до відповідних клопотань, які були дотримані слідчим в достатній мірі.

Окрім того, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.177,178,183,194,197,199 КПК України, врахувавши ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 та дані, що його характеризують, а також піддав аналізу мотиви клопотання слідчого щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , що спростовує доводи апеляційної скарги в цій чатині.

На переконання колегії суддів, безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 щодо недоведеності прокурором існування заявлених ризиків, оскільки такі спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики, які були передумовою застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати і вони не зменшилися.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчим суддею обґрунтовано визнано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на час звернення з клопотанням не зменшилися.

Зазначені обставини відповідно до ст.199 КПК України давали слідчому судді підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Дані висновки слідчого судді узгоджуються з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного під вартою з наведених в ухвалі слідчого судді підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 з приводу недоведеності стороною обвинувачення існування ризиків, зазначених в клопотанні, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

При цьому, окрім належного виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисником не доведено, що на даний момент будь-який інший менш суворий запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , а також унеможливить перешкоджання ним кримінальному провадженню у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, на які посилається в клопотання слідчий, та які відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України були враховані слідчим суддею в своєму рішенні, оскільки завершити досудове розслідування на час розгляду клопотання неможливо,.

Обставини, на які посилається у апеляційній скарзі захисник, а саме те, що, підозрюваний позитивно характеризується, раніше не судимий має постійне місце проживання, що вказує на усталений спосіб життя, не здійснював спроб ухилитися від провосуддя в тому числі і під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшують ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного на даний час.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи те, що слідчий суддя на законних підставах дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , не встановивши порушень закону з боку слідчого судді при розгляді клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що правові підстави для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні за поданою захисником ОСОБА_9 апеляційною скаргою відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2019 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.