Справа № 215/1985/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000512 від 26.03.2019 року, який надійшов до суду разом з угодою про примирення відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, неодруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, особою з інвалідністю не є , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 02.02.1999 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.229-1 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 19.04.2000 звільнена з Приазовської ВК №107за постановою Іллічівського р/с м. Маріуполя на підставі ст.52 КК умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 3 дні;

-05.06.2003 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 309 ч.2, 307 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно рішення Дніпропетровського апеляційного суду від 18.08.2003 вирок від 05.06.2003 змінено: виключено з вироку кваліфікацію дій за ст.ст.185 ч.1, 307 ч.2 КК України, справу закрито, рахувати засудженою за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 09.02.2014 звільнена з Чернігівської ВК №44 за постановою Новозаводського р/с м. Чернігова на підставі ст.1 Закону України «Про амністію»;

-12.04.2005 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;

-12.07.2006 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.04.2005 та до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі. Звільнена 05.02.2010 з Чернігівської ВК № 44 по відбуттю покарання;

-27.04.2011 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Дані про звільнення відсутні;

-09.11.2016 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2011 та до відбуття призначено 3 роки 9 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.2 ст.75 КК України зараховано строк з 08.05.2015 по 09.11.2016. Звільнена 16.03.2017 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, повторно приблизно в період часу з 18 год. 00 хв. 30.01.2019 по 19 год. 00 хв. 30.01.2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено та у невстановленому слідством місці, у ОСОБА_3 , виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме викрадення з території ПрАТ «ПІВНГЗК» (ЄРДПОУ 00191023, юридична адреса: Тернівський район, вул. Черкасова, м. Кривий Ріг) товарних-матеріальних цінностей, що належать даному товариству.
30.01.2019, приблизно о 18.00 годині, з метою реалізації свого раптово виниклого прямого умислу, ОСОБА_3 , взявши жіночу сумку чорного кольору, прийшла до неогородженої території рудо-збагаченої фабрики№1 ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, пройшла до місця зберігання товарно-матеріальних цінностей вказаного підприємства через відкриту ділянку місцевість зі сторони автомобільної дороги, поблизу зупинки громадського транспорту «РЗФ-1» в Тернівському районі м. Кривого Рогу.
Продовжуючи діяти на досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний, прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, пересвідчившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю поблизу співробітників та охоронців ПРАТ «ПІВНГЗК», підійшла до місця зберігання товарно-матеріальних цінностей, а саме відкритої ділянки місцевості, що розташована на території рудо-збагаченої фабрики№1 ПРАТ «ПІВНГЗК», де на землі побачила мелючи тіла, бувші у використанні « ОСОБА_8 », які представляють собою лом металів, вагою 17,9 кг., що належать вказаному підприємству, які остання визначила для себе як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 , діючи повторно, таємно,з корисливих мотивів, за допомогою власної фізичної сили обох рук, підняла із землі мелючи тіла бувші у використанні «d 100» у кількості 6 штук та склала їх до жіночої сумки чорного кольору, яка знаходилася при ній, та з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ПрАТ «ПІВНГЗК»матеріальну шкоду на загальну суму 334,13 грн.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/332 від 20.03.2019 року, вартість мелючи тіл «d 100», бувших у використанні, в кількості 17,9 кг. становить 334,13 (триста тридцять чотири грн. 13 копійки).
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

09 квітня 2019 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та представником потерпілого ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про примирення у кримінальному провадженні № 0000512 від 26.03.2019 року, за умовами якої підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої їй підозри у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України, міри покарання та наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1,2 ч.3 п.2,3 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти на обвинувачену обов`язки , передбачені ч.1 п.1,2, ч.3 п.2,3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися , якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Підозрюваній роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також вона розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене потерпілим та обвинуваченою покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченій, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, вона має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою в кримінальному правопорушенні передбаченому ст.185 ч.2 КК України, підтвердила добровільність укладення угоди, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , підтримала угоду, підтвердила отримання викраденого майна. Також пояснила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, розуміє, що при затвердженні угоди про примирення вона буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався поясненнями сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, існують достатні фактичні підстави для винуватості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена та затверджена в даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченою є можливим.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 09 квітня 2019 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000512 від 26.03.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

На підставі угоди про примирення визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2,3 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або на направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися , якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: мелючи тіла, загальною вагою 17,9 кг., які згідно розписки знаходяться на зберіганні у представника ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_9 - повернути власнику ПрАТ «ПівнГЗК».

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ: