Провадження № 11-сс/4808/209/19
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

судді ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.07.2019 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн., -

за участю: прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 висловила свою незгоду в частині необґрунтованої підозри та обрання розміру застави у непомірному для підозрюваного ОСОБА_8 розмірі, просила визначити розмірі застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35000 грн., що, на думку апелянта, буде достатнім для виконання покладених на підозрюваного обов`язків. Вважає, що слідчий суддя безпідставно послався на існування ризиків та вчинення нового злочину з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_8 не має офіційного працевлаштування, що також, на думку апелянта, є неостатнім для таких обвинувачень, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є надуманими та відсутні докази їх вчинення в майбутньому. Апелянт вважає, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував, що підорюваний ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , а тому, розмір застави повинний бути призначатися з урахуванням як вказаних обставин, так й матеріального стану підозрюваного, а саме 35000 грн.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.07.2019 року задоволено клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн. Свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого неправомірного діяння, вагомості наявних доказів, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється, а також достатності підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор.

Під час апеляційного провадження:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати в частині застави, прийняти нову, якою визначити заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35000 грн.;

- прокурор просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін, виходячи з наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено підозру у тому, що він 01.07.2019 року в період часу з 07-45 год. по 11-40 год., діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , шляхом пошкодження замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , проникли в середину, звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 3100 гривень, ювелірні вироби із золота та срібла, які належать потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинили останньому майнову шкоду.

11.07.2019 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (а.п. 33-34).

12.07.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.п. 44-46).

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб гарантованих ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, за вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини першої ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, 11.07.2019 року за №0002334 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення за фактом таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_12 , з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України. (а.п. 5)

З цього приводу було розпочате досудове розслідування, та у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 .

Підозра у вчиненні цього діяння ОСОБА_8 обґрунтовується, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.07.2019 року; протоколами огляду місця події від 11.07.2019 року; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами огляду речей та предметів тощо (а.п. 6-32).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_15 дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, слідчим суддею, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше несудимий, офіційно не працює, одружений, є громадянином Грузії та, з його слів, мешкає в м. Києві, а також враховано його вік, майновий стан та міцність соціальних зв`язків.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду як на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, так й на те, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином іншої країни та може виїхати за межі України з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині того, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а саме перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Отже, заявлені у клопотанні органу досудового розслідування ризики є реальними, тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_16 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого суді в частині визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт - захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді лише в частині визначення застави, вважає її розмір непомірнимим для підозрюваного ОСОБА_17 , та просить визначити заставу у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35000 грн.

Проте, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн., узгоджується з вимогами і положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, у визначеній межі, достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При визначенні підозрюваному ОСОБА_16 розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн., слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині розміру застави саме у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн., яка здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків, та вважає обґрунтованою позицію слідчого судді щодо доцільності визначити підозрюваному заставу саме в максимальних межах, визначених діючим законодавством для вказаного виду злочину.

Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків та є помірний для ОСОБА_8 .

В той же час, ані в апеляційній скарзі, ані під час апеляційного перегляду справи, не наведено переконливих даних про необхідність застосування застави у меншому розмірі.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував обставини, встановлені ст.ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, встановлений слідчим суддею розмір застави 153680 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати її завідомо непомірною для ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 не має такого доходу, а тому не можливо внести визначену слідчим суддею заставу, не є тією безумовною підставою з якою закон пов`язує зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави, а тому не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги захисника.

Запропонований апелянтом розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35000 грн., не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, виходячи з того, що ОСОБА_8 є громадянином Грузії, офіційно не працює, а тому існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також інші ризики, заявлені слідчим у клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.07.2019 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5