ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1254/19 Справа № 171/106/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868 за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 в режимі відеоконференції,
потерпілого ОСОБА_10 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 1395,44 грн. та моральну шкоду в сумі 7000 грн.
В задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
19 серпня 2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_10 , з яким у нього виникла сварка на ґрунті давніх неприязних відносин. В ході сварки, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс по одному удару кулаками правої та лівої руки в область щелепи з правої та лівої сторони потерпілого ОСОБА_10 та два удари кулаком правої руки в область голови останнього.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_7 наніс один удар лобною кісткою голови в область носа потерпілого ОСОБА_10 .
В результаті злочинних дій неповнолітнього ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 158/169-Е27 від 17.09.2018, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: садно у лобній області волосистої частини голови праворуч; садно на передній поверхні перенісся; забійна рана на слизовій оболонці нижньої губи праворуч; крововиливи на слизовій оболонці правої щоки на тлі крововиливу; перелом кісток носу з незначним зміщенням кісткових уламків.
Тілесні ушкодження у вигляді саден на голові, слизовій оболонці правої щоки, забійної рани та крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи та правої щоки, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.
Тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носу за своїм характером має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як 3 тижні/21 добу(загоєння кісткової частини носа не перевищує 21 добу).
Не погоджуючись з вказаним вироком законний представник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині задоволення цивільного позову та стягнення з неї та обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 7000 грн. скасувати і повністю відмовити у його задоволенні.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що позовна заява потерпілого ОСОБА_10 не відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, зокрема позивачем не надано квитанції про сплату судового збору. Стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги майновий стан її сім`ї і вона не може сплачувати потерпілому таку суму коштів, оскільки її щомісячний заробіток за місцем роботи не досягає навіть мінімального розміру, встановленого в Україні на 2019 рік. Обвинувачений ОСОБА_7 не працює, він тільки поступив на перший курс мистецького інституту ім. Сальвадора Далі у м. Києві на контрактній основі. Відповідно до договору про навчання № 16/18 від 02.08.2018 року ОСОБА_6 сплачує щомісячно 3200 грн. за навчання ОСОБА_7 та кожні пів року сплачує 2600 грн. за його проживання у гуртожитку. Батько обвинуваченого ОСОБА_7 не сплачує аліменти на його утримання з моменту їх стягнення за рішенням суду у 2005 році.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_6 , представник служби у справах дітей Апостолівської РДА ОСОБА_11 , представник Апостолівського відділу з питань пробації ОСОБА_12 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, від представників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить розглядати апеляційну скаргу без її участі, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників судового провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги законного представника та просила залишити її без задоволення, вирок суду змінити, виключивши посилання на солідарне стягнення із законного представника обвинуваченого ОСОБА_13 моральної шкоди в розмірі 7000 грн.
Потерпілий ОСОБА_10 заперечував проти задоволення апеляційної скарги законного представника обвинуваченого, просив залишити вирок суду без змін.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Що стосується доводів законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 про невмотивованість та необґрунтованість вироку суду в частині вирішення цивільного позову, а саме стягнутого розміру відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Виходячи зі змісту 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, котрий вчинив суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону при ухваленні вироку суду в частині вирішення цивільного позову.
Суд першої інстанції при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, частково задовольнив позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 і стягнув на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 7000 грн.
Суд виходив з того, що ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , в результаті чого останньому довелось нести додаткові витрати на усунення їх наслідків. Також судом першої інстанції врахувавно характер вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, завданих неправомірними діями обвинуваченого, в результаті яких потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, а також врахував вимоги розумності та справедливості.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції і вважає, що розмір моральної шкоди вказаним судом було визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілого і конкретних обставин справи, а тому вважати його необґрунтовано завищеним підстав немає.
Щодо доводів апеляційної скарги законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при встановленні розміру моральної шкоди судом першої інстанції не було враховано матеріальне становище їх сім`ї, що виплата моральної шкоди поставить їх у дуже скрутне становище, то на переконання колегії суддів, такі обставини не зменшують тих моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я та порушенням нормальних життєвих зв`язків, які зазнав потерпілий внаслідок заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень та тривалістю лікування.
Аналізуючи доводи законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що позовна заява потерпілого не відповідала вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, зокрема останнім не надано квитанцію про сплату судового збору, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто солідарно з обвинуваченого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 7000 грн.
Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітній у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану ним шкоду на загальних підставах; лише в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, остання відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі його батьками (усиновлювачами), піклувальником чи закладом, який за законом здійснює функції піклувальника, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Таким чином, судом першої інстанції не було враховано, що на день ухвалення вироку 05 лютого 2019 року, обвинувачений ОСОБА_7 досягнув повноліття, а тому відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1179 ЦК України повністю відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині стягнення із законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в частині вирішення цивільного позову стягнення моральної шкоди змінити.
Виключити з вироку суду солідарне стягнення моральної шкоди в сумі 7000 грн. із законного представника ОСОБА_6 .
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: