Справа № 629/339/19
Номер провадження 1-кп/629/258/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-
в с т а н о в и в:
В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання етапований не був, приймав участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначивши, що змін у його сімейному, соціальному, матеріальному житті не відбулося.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), ст.ст. 148, 155 КПК України, для обрання або для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі, а також продовжувати злочинну діяльність.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу особистості (їх характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Судом з`ясовано, що обвинувачений був відсутній за місцем мешкання, в судові засідання не з`являвся, був оголошений у розшук, заощаджень не має, офіційно не працює, не намагається працевлаштуватися, має слабкі соціальні зв`язки, дітей не має.
Отже, суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що маються ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, а саме можливість переховування від суду, дають ті обставини, що обвинувачений був відсутній за місцем мешкання, в судові засідання не з`являвся, був оголошений у розшук, заощаджень не має, офіційно не працює, не намагається працевлаштуватися, має слабкі соціальні зв`язки, дітей не має.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводить захисник, обвинувачений проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.
Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 372 КПК України, суд-
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 01 листопада 2019 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 03 вересня 2019 року.
Копію даної ухвали направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1