КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/4185/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2019 року,

за участю

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0004482 від 25.04.2017 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що положеннями ч. 1 ст.303 КПК України чітко визначено, які саме рішення, дії, бездіяльність слідчих та прокурорів можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, а щодо інших дій, рішень, бездіяльності такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя вказує на те, що з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність прокурора щодо ненадання вказівок щодо строку вчинення певних процесуальних дій, проте вказана бездіяльність, не входить до переліку, зазначеного в ст. 303 КПК України, що в розумінні норм КПК України унеможливлює її оскарження до слідчого судді.

Крім цього суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_6 , звертаючись зі вказаними вимогами, не посилається на норми КПК України, в порядку яких він, на його думку, має керуватися слідчий суддя при розгляді зазначеної скарги.

Суд першої інстанції стверджує, що повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню, а тому, оскільки бездіяльність прокурора, зазначена в скарзі ОСОБА_6 , не підпадає під вимоги ст. 303 КПК України та порушує дискреційні повноваження прокурора, слідчий суддя немає повноважень на розгляд вказаної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.07.2019 у справі № 760/16756/19 провадження № 1- кс/760/8940/19 і призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.
За доводами апелянта, висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та нормам КПК України.

З приводу висновку суду першої інстанції про те, що оскільки бездіяльність прокурора, зазначена в скарзі ОСОБА_6 , не підпадає під вимоги ст. 303 КПК України та порушує дискреційні повноваження прокурора, слідчий суддя немає повноважень на розгляд вказаної скарги, а тому приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити апелянт зазначає, що пункт 9-1 частини 1 ст. 303 КПК України чітко передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Посилання на цю норму кримінального процесуального закону міститься в його скарзі від 10.06.2019 року.

Відтак, на переконання апелянта, висновок суду, викладений у судовому рішенні від 02.07.2019, що у нього, як потерпілого та особи, якій відмовлено у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, немає права на оскарження рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, а слідчий суддя немає повноважень на розгляд вказаної скарги, містять істотні суперечності з КПК України та його скаргою від 10.06.2019 року.
Апелянт зазначає, що 09.01.2019 року ним в порядку статей 28, 55, 56, 308 КПК України була подана «Скарга на недотримання розумних строків». 16.01.2019 року листом за вих. № 1420-18 перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 9 міста Києва ОСОБА_7 надав йому відписку.
19.01.2019 року ним було подано скаргу до слідчого судді, в якій він просив зобов`язати першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 9 міста Києва ОСОБА_7 вчинити певну дію: на підставі частини 2 статті 308 КПК України надати відповідному прокурору - керівнику групи процесуальних керівників досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004482 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2017, обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій (необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження № 0004482 від 25.04.2017 та прийняття законного і неупередженого процесуального рішення по ньому) та строку прийняття процесуального рішення за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017.

30.05.2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/1716/19 в провадженні № 1-кс/760/1617/19 у своєму рішенні перекрутила зміст його вимог з зазначеного вище не те, що він, немов би, просив: «зобов`язати ухвалою слідчого судді прокурора надати конкретні вказівки слідчому...» і винесла, на думку апелянта, незаконну ухвалу, яка оскарженню не підлягає, і в якій в задоволенні його вимог частково відмовила «оскільки такі вимоги не ґрунтуються на положеннях ст. ст. 303, 308 КПК України». Разом з цим, слідча суддя ОСОБА_8 в ухвалі від 30.05.2019 року прийшла «до висновку про обґрунтованість скарги в частині зобов`язання прокурора розглянути скаргу ОСОБА_6 та за наявності підстав задовольнити» і акцентувала «увагу на тому, що рішення прокурора приймається у формі постанови (ст. 110 КПК України)» і ухвалила: «Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 розглянути скаргу ОСОБА_6 , від 09.01.2019 в кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017 та за наявності підстав задовольнити».
Апелянт стверджує, що згідно частині 2 ст. 308 КПК України прокурор вищого рівня (у даному випадку - перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 9 міста Києва ОСОБА_7 ) був зобов`язаний розглянути мою скаргу від 19.01.2019 року протягом трьох днів після отримання 03.06.2019 року копії ухвали слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 30.05.2019 року у справі № 760/1716/19 в провадженні № 1-кс/760/1617/19, тобто розглянути до 06.06.2019 року, і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору (у даному випадку одному із процесуальних керівників досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017 прокурорам: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 або ОСОБА_11 ) обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень і мені, як особі, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомити про результати розгляду його скарги, проте у визначений чинним законодавством триденний строк - у даному випадку до 06.06.2019 року, суб`єкт оскарження на виконання ухвали від 30.05.2019 року не задовольнив його скаргу від 09.01.2019 року шляхом визнання факту недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017 і надання відповідному прокурору вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій та строку прийняття процесуального рішення, і не відмовив у задоволенні його скарги від 09.01.2019 року шляхом винесення з 4 по 6 червня 2019 року вмотивованої постанови.
ОСОБА_6 зазначає, що 14.06.2019 року, тобто після 4 діб з дати (10.06.2019) подання ним «Скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків», ним в конверті з відбитком поштового штемпелю за 11.06.2019 року отримано простий лист, датований 06.06.2019 року, вих. № 1420-18 за підписом суб`єкта оскарження, в якому прокурор ОСОБА_7 ні словом не згадав, що 03.06.2019 року він отримав копію ухвали слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 30.05.2019 року у справі № 760/1716/19 в провадженні № 1-кс/760/1617/19 і виконує її, однак, виділив жирним шрифтом слова «повторно» і зазначив, що прокурором вищого рівня повторно(першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 9) надано вказівки процесуальному керівнику про проведення слідчих дій.

Також апелянт вказує на те, що процесуальним керівником на виконання вказівок першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 9 надано повторні вказівки слідчому СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_12 в порядку ст. 36 КПК України із строком виконання до 08.07.2019 року. Крім того, місцевою прокуратурою 06.06.2019 року ініційовано перед Головним управлінням Національної поліції в м. Києві проведення службової перевірки з метою усунення порушень вимог КПК України під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за результатами чого прийняти рішення про можливість застосування заходів дисциплінарного характеру».

ОСОБА_6 звертає увагу суду на те, що у «Скарзі на недотримання розумних строків» від 09.01.2019 року ним не тільки оскаржувалося прокурору вищого рівня недотримання розумних строків і містилося прохання надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій, а й щодо «прийняття (підсумкового, остаточного) процесуального рішення за результатами досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017» і саме в цій частині (щодо прийняття (підсумкового, остаточного) процесуального рішення за результатами досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017), на думку апелянта, суб`єкт оскарження ухиляється від розгляду його та не виконує ухвалу слідчої судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 760/1716/19 в провадженні № 1-кс/760/1617/19
Такі дії суб`єкта оскарження, на думку апелянта, повністю укладаються в логіку і є продовженням попередніх дій цілої низки працівників, у т. ч. керівників, органів прокуратури і поліції, які з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення (05.03.2017 року), зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють саботаж процедури досудового розслідування з метою не допустити притягнення до кримінальної відповідальності чиновниці Пенсійного фонду України ОСОБА_13 та двох її підлеглих за вчинене щодо нього невиконання судового рішення, порушують його права потерпілого, у тому числі право на доступ до правосуддя.

ОСОБА_6 стверджує, що кримінальне провадження № 0004482 від 25.04.2017 не є складним, кількість потенційних підозрюваних - три особи; провадження здійснюється щодо одного кримінального правопорушення; обсяг необхідних для здійснення досудового розслідування процесуальних дій незначний і вони не мають специфіки. На думку апелянта, цілком вірогідно, що учасників даного кримінального провадження ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 досі навіть не викликали на допит, а спосіб здійснення слідчим та прокурором своїх повноважень має ознаки зловживання службовим становищем.

Апелянт зазначає, що необхідні слідчі дії не проводять та не приймають процесуальне рішення у даному кримінальному провадженні.08.07.2019 року сплив строк виконання чергових вказівок процесуального керівника слідчому поліції ОСОБА_12 , а ні допит ОСОБА_13 за його участі не проведений ні процесуальне рішення у кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017 не прийнято.
На думку апелянта, факти надання слідчому поліції вказівок прокурора та чи притягнутий слідчий поліції до дисциплінарної відповідальності має право перевірити (дослідити) лише слідчий суддя в межах розгляду його «Скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків» від 10.06.2019 року.

ОСОБА_6 стверджує, що строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0004482 триває 20 місяців та 15 днів, що на його думку, очевидно є нерозумним.
На думку апелянта, у кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017 року можна добитися вчинення слідчим поліції ОСОБА_12 певних процесуальних дій, необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин та прийняття законного інеупередженого процесуального рішення по ньому, лише шляхом зобов`язання прокурора вищого рівня (у даному випадку - першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 ), щоб він надав відповідному прокурору (у даному випадку одному із процесуальних керівників досудового розслідування у об`єднаному прокурорам: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 або ОСОБА_11 ) обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень в порядку оскарження недотримання розумних строків відповідно до статті 308КПК України.

З приводу висновку слідчого судді про те, що ОСОБА_6 , звертаючись зі вказаними вимогами не посилається на норми КПК України, в порядку яких він, на його думку, має керуватися слідчий суддя при розгляді зазначеної скарги» апелянт зазначає, що такі висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають ні фактичним обставинам кримінального провадження ні нормам КПК України, оскільки такий висновок суперечить тексту його «Скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків» від 10.06.2019 та її резолютивної частини: «Зобов`язати першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 9 міста Києва ОСОБА_7 вчинити певну дію: на підставі частини 2 статті 308 КПК України надати відповідному прокурору - керівнику групи процесуальних керівників досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004482, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2017, обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій (необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження № 0004482 від 25.04.2017 та прийняття законного і неупередженого процесуального рішення по ньому) та строку прийняття процесуального рішення за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004482 від 25.04.2017 року, а перед резолютивною частиною скарги від 10.06.2019 серед статей, якими він керувався для формулювання прохання до слідчого судді, міститься стаття 307 частина 2 пункт 3 КПК України.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №9, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та будь - яких клопотань про відкладення розгляду не подавав. Тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ОСОБА_6 подав скаргу до слідчого судді, яку назвав «скарга на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків», а в прохальній частині скарги просив зобов`язати першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_7 вчинити певну дію: на підставі частини 2 статті 308 КПК України надати відповідному прокурору керівнику групи процесуальних керівників досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004482, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2017 року, обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій (необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження № 0004482, від 25.04.2017 р. та прийняття законного і неупередженого процесуального рішення по ньому) та строку прийняття процесуального рішення за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004482, від 25.04.2017 р.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за даною скаргою.

На думку колегії суддів, висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що скарга подана на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню, є обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У пунктах 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих, інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Наведене свідчить, що законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені Кодексом дії в межах досудового слідства та у строк, встановлений КПК України, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Проте, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що ним ставилось питання перед слідчим суддею не про бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій під час досудового розслідування у визначений Кодексом строк, а порушувалось питання про оскарження бездіяльності прокурора щодо ненадання вказівок щодо строку вчинення певних процесуальних дій, а така бездіяльність, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню до слідчого судді не підлягає, оскільки чинний КПК України не визначає чіткого строку для здійснення таких процесуальних дій.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що слідчий суддя безпідставно відмовила йому у відкритті провадження за скаргою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 України, адже він в скарзі посилався на те, що подає скаргу в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, то такі посилання колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з такого.
Пункт 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження під час досудового розслідування рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що вона дійсно має назву: «скарга на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків», і мотивувальна її частина дійсно містить посилання на п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, разом з тим, ці посилання суперечать самому змісту скарги, де відсутні посилання на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а ОСОБА_6 описує фактично бездіяльність прокурора, яка полягає в ненаданні вказівок щодо строку вчинення певних процесуальних дій.
Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 пояснив, що не оскаржував письмове рішення прокурора, адже, прокурором воно не постановлювалось, а зазначаючи назву скарги як на рішення прокурора, він мав на увазі усну відмову прокурора щодо надання вказівок щодо строку вчинення певних процесуальних дій.
З приводу даних посилань колегія суддів зазначає, що під процесуальним рішенням прокурора, зазначеним в п. 9-1 КПК України, розуміється рішення ( постанова) прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, постановлена ним, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, якої до скарги ОСОБА_6 долучено не було, більш того, поставлене в прохальній частині скарги ОСОБА_6 прохання свідчило про оскарження ним саме бездіяльності прокурора щодо оскарження бездіяльності прокурора з приводу ненадання вказівок щодо строку вчинення певних процесуальних дій, конкретний строк здійснення якої КПК України не встановлено, що свідчить про те, що скаржник оскаржував бездіяльність прокурора, яка не може бути оскаржена до слідчого судді.
Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Наведене свідчить про те, що висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_16 є правильним, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0004482 від 25.04.2017 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4