печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000030 від 15.03.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

15.07.2019 Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з наведеним вище клопотанням.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 15.03.2019 у визначений ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу не представилось можливим, оскільки у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні підозрюваному міри запобіжного заходу, продовжують діяти, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії покладених обов`язків на підозрюваного в межах троку досудового розсілдування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо вимог клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження №0000030 від 15.03.2019 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

21.03.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто,

у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення строком до 17.07.2019.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку виконання покладених обов`язків на підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку досудового розсілдування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків повинно окрім іншого містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, аналіз чого наведений слідчим суддею вище, а по-друге, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 12 липня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 15.03.2019 продовжено до 21.09.2019.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що закінчити досудове розслідування не видалося можливим внаслідок складності провадження та у зв`язку з тим, що необхідно провести та завершити ряд слідчих та процесуальних дій.

Прокурором доведено, що внаслідок складності провадження, досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, оскільки необхідно: допитати як свідків працівників ТОВ «ЮЮЕЙ», які в період з грудня 2018 року по березень 2019 року отримували ключі від офісу №509 ДП «Київдіпротранс»; провести слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_5 ; провести тимчасовий доступ в АТ КБ «Приватбанк» щодо отримання записів з камер відеоспостереження банку за 20.03.2019 та 21.03.2019, долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-фоноскопічної експертизи з метою отримання інформації, яка має суттєве значення для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Також, на даний час з об`єктивних причин не завершено проведення судово-фоноскопічної експертизи, виконання якої доручено експертам Київського НДЕКЦ, висновок якої має суттєве значення для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Зазначені процесуальні дії не були завершені раніше, у зв`язку із технічною складністю проведення вищевказаної експертизи, великим навантаженням на Київський НДЕКЦ, тривалим розглядом клопотань про тимчасові доступи до речей та документів, зокрема, через велике навантаження на Печерський районний суд міста Києва, перебуванням свідка ОСОБА_5 у відпустці, після народження дитини та неможливістю проведення з нею слідчих дій, відсутністю свідків за місцем проживання та роботи у зв`язку зі святковими днями, що унеможливлює їх виклик у порядку встановленому ст. ст. 133, 135 КПК України.

Найкоротшим строком необхідним для виконання вищезазначених процесуальних та слідчих дій є строк, не менше шести місяців, тобто до 21.09.2019. На розгляд слідчого судді подано клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 15.03.2019 до шести місяців, тобто до 21.09.2019.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими законодавець пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Слідчий суддя виходить з наявних в наданих суду матеріалах даних про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, доведеність та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Разом з тим, варто зазначити, що статтею 42 КПК України, якою розкривається термін «підозрюваний», вбачається, що кримінально-процесуальний статус підозрюваного не обмежується тільки правами, які покладаються на особу підозрюваного, а визначено також певні обов`язки, а саме, проте не виключно: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За встановлених обставин вбачається, що частина обов`язків, які покладені на підозрюваного та дію яких, в даному випадку орган досудового розслідування просить продовжити, покладені на процесуальний статус у якому перебуває ОСОБА_4 , що є безумовною причиною їх виконання та одночасно інша частина вказаних обов`язків, визначено додатково, які в своїй сукупності не є надмірними, оскільки, визначені з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , даних, що характеризують його особу, та при цьому, враховано, що заявлені при обранні останньому запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, тобто вказане свідчить про наміри органу досудового розслідування не допустити ризики, які б підривали таке розслідування, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

За викладених обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

Питання доведеності вини підозрюваним у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 вересня 2019 року, строк дії обов`язків покладених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000030 від 15.03.2019 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;

-утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, визначеними слідчим та/або прокурором, з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1