Провадження №1-кс/760/9613/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
07 червня 2018 року прийнятий Закон України «Про Вищий антикорупційний суд».
Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 3 пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду.
05 вересня 2019 року Вищий антикорупційний суд почав роботу.
Скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 05 вересня 2019 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва розглянута не була.
Після набрання чинності змін до Кримінального процесуального кодексу України, законом визначено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях, розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України належить до компетенції виключно слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.
У зв`язку з цим, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань передано до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчим суддею цього суду.
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначеного порядок вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також визначено порядок вирішення питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду.
11 вересня 2019 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ухвалено звернутись з поданням до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про направлення матеріалів скарги ОСОБА_2 до Солом`янського районного суду м. Києва.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 вересня 2019 року провадження за поданням слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 вересня 2019 року закрито.
Подання та матеріали скарги ОСОБА_2 повернуто до Вищого антикорупційного суду.
У тексті зазначеної ухвали Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду вказано, що відповідно до положень ст 33-1, ст. 306, пп.3 ч. 2 п. 20-2 Розділу ХІ КПК України, тільки слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до їх підсудності, а отже скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в кримінальних провадженнях, щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалось Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, з 22 вересня 2019 року розглядаються виключно слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.
Відповідно, слідчий суддя місцевого суду загальної юрисдикції позбавлений повноважень судового контролю у кримінальних провадженнях, віднесених до юрисдикції Вищого антикорупційного суду, з дня початку його роботи.
Відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
Незважаючи на це, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 жовтня 2019 року матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було повернуто до Солом`янського районного суду м. Києва.

У тексті зазначеної ухвали слідчим суддею Вищого антикорупційного суду зазначено, що склад злочину, передбачений ст.ст. 191, 206-2, 369-2 КК України, за мотивами скарги відносить до корупційних злочинів, однак в матеріалах скарги відсутні дані чи документи, які б свідчили про те, що зазначені у заяві про вчинення кримінальних правопорушень особи відповідають пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, на стадії прийняття скарги до розгляду, дійшов до висновку, що за суб`єктивним складом сторін, про яких викладено ОСОБА_2 у своїй заяві про вчинення злочину, виключена жодна з умов, визначених пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Також, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду прийшов до висновку, що зазначені ОСОБА_2 посадові особи, які на його думку вчинили кримінальне правопорушення, не відносяться до суб`єктів розгляду скарги в межах юрисдикції Вищого антикорупційного суду.

На це слід зауважити наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.
Як вбачається з положень КПК України під час реєстрації заяви чи повідомлення про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та визначається лише попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Наявність або відсутність конкретного складу злочину може бути встановлена слідчим в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке за заявою заявника зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.
Під час досудового розслідування слідчий зобов`язаний перевірити всі факти, викладені у заяві про вчинення злочину, та визначити остаточну правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).
Всі встановлені обставини справи і повну кваліфікацію дій осіб, які будуть підозрюватись у вчиненні злочину (злочинів), слідчий може викласти лише в обвинувальному акті.
На стадії ж внесення в ЄРДР відомостей про злочин, короткий виклад обставин і попередня кваліфікація злочину визначаються суто особою, яка вносить відповідні відомості і ніхто не вправі вплинути на ці дії, які навіть не підлягають оскарженню слідчому судді.
За вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді не віднесено визначення правової кваліфікації злочину.
Така правова позиція відображена у рішеннях слідчих суддів, які набрали законної сили та містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Водночас слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, на стадії прийняття скарги до розгляду, визначився з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, викладеного у заяві ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, та дійшов висновку, що скарга в межах юрисдикції Вищого антикорупційного суду не може бути розглянута.
Така позиція суперечить положенням КПК України.
Слідчий, вносячи до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за конкретною заявою, має право самостійно визначати попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, їх кількість та інші відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і такі дії не можуть тлумачитись як порушення вимог законодавства чи судового рішення за умови дотримання ч. 5 ст. 214 КПК України. В кожному конкретному випадку слід зважати на обставини, які вказані особою у заяві про вчинення злочину.
Вирішення питання кваліфікації злочинів та їх кількості не належить до компетенції слідчого судді.
Таким чином, у слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відсутні правові підстави для розгляду скарги ОСОБА_2 .
Крім того, Законом України «Про Вищий антикорупційний суд» (№ 2447-VIII від 7 червня 2018 року) доповнено Кримінальний процесуальний кодекс України статтею 331, якою визначено предметну підсудність Вищого антикорупційного суду та, крім того, визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (№ 100-IX від 18 вересня 2019 року) пункт 202 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України викладено в новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 3 абзацу 2 пункт 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в новій редакції) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури:

1) слідчі судді (крім слідчих суддів Вищого антикорупційного суду) припиняють приймати до розгляду клопотання та скарги у кримінальних провадженнях, а суди першої інстанції (крім Вищого антикорупційного суду) обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та про звільнення від кримінальної відповідальності у таких кримінальних провадженнях. Такі клопотання та обвинувальні акти подаються в установленому порядку відповідно до слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, Вищого антикорупційного суду.

3) клопотання та скарги, які надійшли до слідчих суддів і не розглянуті до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду;

Конституційним судом України 03 жовтня 1997 року ухвалено рішення у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення частини п`ятої статті 94 та статті 160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України).

У абзаці 5 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У новій редакції п. 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, викладеній у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (№ 100-IX від 18 вересня 2019 року) чітко визначено, що розгляд клопотань та скарг у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.

Також визначено, що слідчі судді (крім слідчих суддів Вищого антикорупційного суду) припиняють приймати до розгляду клопотання та скарги у таких кримінальних провадженнях. Нерозглянуті клопотання та скарги передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду

З огляду на наведене, матеріали скарги слід передати до Вищого антикорупційного суду для продовження розгляду в установленому порядку слідчим суддею цього суду, оскільки законом визначено компетенцію по розгляду таких скарг виключно слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.

Керуючись Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», рішенням Конституційного суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, статтями 33-1, 132, 303-309, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань передати до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчим суддею цього суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: