ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1694/19 Справа № 191/1470/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000051, за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Баранкульській с/раді Державинського району, Целіноградської області, Казахстан, громадянина України, із середньо- спеціальною освітою, одруженого, не працюючого проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 572,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 26 березня 2018 року о 11.00 годин з метою здійснення купівлі продуктів харчування прибув до магазину «Продукти-1063» ТОВ «АТБ Маркет», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, 66-6, та шляхом вільного доступу пройшов до приміщення торговельного залу загального користування.

Знаходячись в приміщенні магазину, поряд з торгівельним прилавком, на якому розташовані морепродукти, ОСОБА_7 побачив залізну банку ікри лососевої зернистої «Золотий запас» вагою 130 г та залізну банку ікри лососевої зернистої червоної «Парамушир» вагою 120 г, та в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних двох банок ікри .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, припускаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та в тому, що його дії носять таємний характер, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, 26 березня 2018 року о 11.00 годин взяв залізну банку ікри лососевої зернистої «Золотий запас» вагою 130 г, вартість якої згідно висновку експерта №11/12.1/286 від 12 квітня 2018 року становить 189 грн. 55 коп. та залізну банку ікри лососевої зернистої червоної «Парамушир» вагою 120 г, вартість якої згідно висновку експерта №11/12.1/286 від 12 квітня 2018 року становить 183 грн. 94 коп., котрі є власністю ТОВ «АТБ - Маркет». Після чого, поклав їх у корзину для товарів, з якої потім заховав собі під куртку, яка була на ньому одягнена.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з єдиним злочинним умислом ОСОБА_7 , маючи на меті викрадення м`ясних виробів, прослідував до вітрини магазину, на якій розташовані м`ясні вироби.

Реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, припускаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та в тому, що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, 26 березня 2018 року о 11.02 годин з полиці магазину взяв одну упаковку окісту «Своя лінія Київський» к/в, вак/упак, вагою 0, 275 кг, вартість якої згідно висновку експерта №11/12.1/286 від 12 квітня 2018 року становить 53 грн. 97 коп. та одну упаковку шийки делікатесної «Своя лінія» к/в, вак/упак, вагою 0,286 кг, вартість якої згідно висновку експерта №11/12.1/286 від 12 квітня 2018року становить 55 грн. 92 коп., які є власністю ТОВ «АТБ Маркет». Після чого, поклав їх у корзину для товарів, з якої потім заховав собі під куртку, яка була на ньому одягнена.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з єдиним злочинним умислом ОСОБА_7 , маючи на меті викрадення шоколадних виробів, прослідував до вітрини магазину, на якій розташовані шоколадні вироби.

Реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, припускаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та в тому, що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, 26 березня 2018 року о 11.03 годин з полиці магазину взяв дві плитки шоколаду «Своя лінія» пористий молочний м/уп, вагою 65 г кожна, вартість яких згідно висновку експерта №11/12.1/286 від 12 квітня 2018 року становить 30 грн. 20 коп., які є власністю ТОВ «АТБ Маркет». Після чого, поклав їх у корзину для товарів, з якої потім заховав собі під куртку, яка була на ньому одягнена.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 не розрахувавшись за товар, будучи впевненим, в тому, що його дії лишилися непомітними для присутніх, діючи умисно, з викраденим майном пройшов лінію касової зони магазину «Продукти -1063» ТОВ «АТБ Маркет», та почав виходити з ними з межі магазину, тим самим виконав всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, але не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, які не залежали від його волі, так як пройшовши касову зону, неподалік вихідних дверей був затриманий охороною вище вказаного магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 міг спричинити ТОВ «АТБ Маркет» матеріальний збиток, який згідно висновку експерта№11/12.1/286 від 12 квітня 2018 року становить 513,58 грн.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Синельниківського міськрайонного суду від 03 квітня 2019 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Виключити з вступної частини вироку кваліфікацію обвинувачення ОСОБА_7 як ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Виключити з резолютивної частини вироку кваліфікацію діяння ОСОБА_7 як ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В іншій частині вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилався на те, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та містять істотні суперечності.
Також, прокурор вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Так, прокурор зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Даний склад злочину було повністю доведено в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження.
Але, у вступній частині вироку від 03 квітня 2019 року вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
В мотивувальній частині вироку судом вказано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка), тоді як ч. 2 ст. 15 КК України передбачає закінчений замах на злочин.
Також, в мотивувальній частині вказано, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
В резолютивній частині вироку вказано, що ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна .
Таким чином, висновки суду, викладені у судовому рішенні (вироку), містять істотні суперечності.
Разом з тим, встановивши, що злочин обвинуваченим вчинено за обставин, викладений в обвинувальному акті, суд, в порушення вимог ст. ст. 370, 374 КПК України, не вірно зазначив:
- у вступній частині вироку ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 ;
- в мотивувальній та резолютивній частині вироку суд невірно вказав ознаки вчиненого ним злочину, кваліфікувавши його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Отже, висновки суду першої інстанції щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 суперечать встановленим ним, же в мотивувальній частині вироку, фактичним обставинам вчиненого обвинуваченим злочину.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Мотиви суду.
Розглянувши апеляційну скаргу, вислухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню та направленню справи на новий розгляд в суді першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Відповідно до вимог п. п. 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України, підставами для скасування вироку суду першої інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені в судовому рішенні містять істотні суперечності.
Вирок підлягає скасуванню із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання тощо.
Згідно з вимогами п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються зокрема: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений.
Як встановлено обвинувальним актом прокурора, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Частиною 2 ст. 15 КК України встановлено, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Водночас, в обвинувальному акті ОСОБА_7 інкриміноване правопорушення зазначено наступним чином: ... ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка)., в той час, як ч. 2 ст. 15 КК України передбачає закінчений злочин.
Як вбачається із матеріалів справи, вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Частиною 3 ст. 15 КК України встановлено, що замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, виходячи за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення та визнаючи його винним за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції не тільки допущено порушення в кваліфікації дій обвинуваченого всупереч встановленим обставинам кримінального провадження, якими було встановлено склад вчиненого обвинуваченим злочину за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а й не звернуто увагу на вищевказані розбіжності в обвинувальному акті прокурора.
Окрім того, неточність кваліфікованого правопорушення ОСОБА_7 , як в мотивувальній і резолютивній частинах вироку, так і в обвинувальному акті прокурора, яка суперечить викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення, позбавляє обвинуваченого права на захист та подальше оскарження рішень суду щодо визначення йому правопорушення та міри покарання.
Тож, враховуючи вищевикладені суперечності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
А тому, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 411, 415 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4