Номер провадження: 11-сс/813/685/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучургани Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, ПП «СТО Дружба», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимостей в силу ст.89 КК України, -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.353 КК України.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 04.04.2019 року до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором відділу прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000660 від 07.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.353 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2019 року частково задоволено вказане клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.04.2019 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, та за найтяжче з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, не одружений, постійного джерела прибутку не має, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у суспільстві.
Не погоджуючись з рішенням підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді необґрунтована та така, що не відповідає нормам законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судом встановлено, що на день звернення з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0000660 від 07.09.2018 року за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.353 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 .
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.353 КК України.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що: підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, постійного джерела прибутку не має, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, що вказує про відсутність стійких соціальних зв`язків у суспільстві та свідчить про доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_8 , виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , пред`явленої на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до клопотання слідчого.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

На день постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали, стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження підозрюваним та захисником тривала, оскільки ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2019 року за клопотанням слідчого встановлений строк підозрюваним та їх захисникам на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя прийшов вірного висновку про доцільність продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, саме до 25.04.2019 року, оскільки досудове розслідування вважається закінченим з моменту направлення обвинувального акту до суду.
Відповідно до практики ЄСПЛ (справа «Чанєв проти України»), Європейський Суд звернув увагу на необхідність утримання підозрюваної особи під вартою лише на підставі відповідного судового рішення, в тому числі зазначено, що при направленні обвинувального акту до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи практику ЄСПЛ та положення ч.6 ст.9 КПК України, приходить до висновку про те, що на стадії ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, яка у відповідності до вимог ч.3 ст.219 КПК України, не входить в строки досудового розслідування, розгляд зазначеного питання слід відносити саме до компетенції слідчого судді районного суду, в територіальній юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.

Апеляційний суд також враховує, що на момент розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 оскаржувана ухвала слідчого судді втратила свою дію, оскільки за повідомленням прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено та 22.04.2019 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлено для розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси, що також є однією з підстав для відмови в задоволенні апеляційної скарги.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.353 КК України, а також ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2019 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кримінальному провадженні №0000660 від 07.09.2018 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4