Ухвала

Іменем України
18 листопада 2019 року

м. Київ
провадження № 51-5371 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Задоволено цивільні позови, стягнуто на користь держави процесуальні витрати та прийнято рішення щодо речових доказів у провадженні.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він, біля 18 години 50 хвилин 8 лютого 2019 року, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і бажаючи настання смерті ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс останньому 6 ударів клинком армійського кортика в область шиї та 5 ударів в область грудей , тобто в життєво-важливі органи, в результаті чого останній помер на місці.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд в порушення вимог ст.370, ст. 419 КПК України проігнорував частину доводів апеляційної скарги його захисника ОСОБА_6 , зокрема, щодо недопустимості доказів: протоколу слідчого експерименту, протоколу огляду місця події (житла) та протоколу огляду ОСОБА_4 . При цьому, не навів мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали та не зазначив підстав, з яких апеляційну скаргу захисту визнано необґрунтованою.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є зокрема істотне порушення кримінального процесуального закону.
Згідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доводи, на які посилається у касаційній скарзі засуджений, були предметом перевірки апеляційного суду, який зазначив про відсутність порушень вимог КПК України, що перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Зазначені в ухвалі суду мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обґрунтованими.
Зокрема, в апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 вказував про визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 8 лютого 2019 року, проколу слідчого експерименту від 9 лютого 2014 року, оскільки процесуальні дії проводилися в приміщеннях без дозволу слідчого судді. Колегія суддів апеляційного суду погодилася із висновками суду першої інстанції про визнання даних доказів допустимими, переконалась у відсутності передбачених законом підстав для визнання вказаних протоколів та похідних доказів недопустимими доказами.
Заслуговує на увагу те, що огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії, як обшук.
Так, обшук - це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.
У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Судами було вірно встановлено, що підставою для проведення огляду місця події (житла) стало повідомлення про смерть ОСОБА_5 . З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд квартири, в процесі якого виявлено труп потерпілого з ознаками насильницької смерті. Місце виявлення трупа завжди вважається місцем події незалежно від того, де настала смерть певної людини. Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду.
Заслуговує на увагу також те, що дружина потерпілого, яка є власником квартири, надала добровільну згоду на проведення в квартирі процесуальних дій.
Вказана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 5 червня 2019 року (справа 658/2924/16-к, провадження 51-531км18).
Також, апеляційним судом вірно зазначено про відсутність підстав визнання недопустимим доказом протоколу огляду ОСОБА_4 від 9 лютого 2014 року через порушення права на захист.
Огляд - це слідча дія, що полягає у безпосередньому сприйнятті зовнішніх ознак матеріальних об`єктів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту судових рішень вбачається, що під час огляду ОСОБА_4 , на його одязі було виявлено сліди злочину. Факт наявності на одягу слідів червоно-бурого кольору, зовні схожих на кров, став однією із підстав його затримання і в подальшому пред`явлення підозри у вчиненні умисного вбивства. З огляду на це, суди вірно вказали про відсутність порушення права на захист під час проведення процесуальної дії.
Суд не вбачає підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, оскільки вказане рішення є законним, обґрунтованим, вмотивованим та в повній мірі відповідає вимогам ст. ст.370, 419 КПК України, відтак касаційні доводи засудженого в цій частині також є безпідставними.
Слід також зазначити, що ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 (у якій адвокат наводив доводи, що є аналогічними доводам, викладеним у скарзі засудженого) прийнято рішення про відмову у відкритті касаційного провадження на підставах, передбачених пунктом 2 частини другої статті 428 КПК. Тобто, вказані доводи уже були предметом перевірки касаційним судом.

Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги засудженого немає.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3