Провадження № 1-кп/742/337/19
Єдиний унікальний № 731/415/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора - ОСОБА_3 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000148 від 08.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясна Поляна Новотроїцького району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

08.08.2019 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів з метою умисного таємного викрадення початків кукурудзи, що належать СТОВ «Дружба-Нова», прибув на територію поля №90.25.04.08.14.13, яке на даний час перебуває у користуванні СТОВ «Дружба-Нова» та де вирощується кукурудза, розташоване на північній околиці с.Кухарка Варвинського району Чернігівської області, де шляхом вільного доступу відламав від стебел та поскладав у 5 (п`ять) заздалегідь підготовлених мішків початки кукурудзи, загальною вагою 120 кілограм, вартістю на момент вчинення злочину 3 гривні 88 копійок за 1 кілограм, на загальну суму 465 гривень 60 копійок, які в подальшому мав намір викрасти та відвезти додому, але не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівникам СТОВ «Дружба-Нова».

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Прокурором у даному кримінальному провадженні начальником Варвинського відділу Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 було направлено до суду разом з угодою про примирення обвинуваченого з представником потерпілої юридичної особи.

В судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілої юридичної особи підтримали укладену між ними угоду про примирення.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та представник потерпілої юридичної особи дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченому за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

У даній угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені представнику потерпілої юридичної особи та обвинуваченому. В угоді зазначено дату її укладення та скріплено її підписами сторін.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України угода про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі ст.12 КК України, є середньої тяжкості.

У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 підтвердили, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Прокурор також просив затвердити угоду про примирення, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з представником потерпілої юридичної особи, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Також у судовому засіданні достовірно з`ясовано, що представник потерпілої юридичної особи цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.373, 374, 376, 469, 471, 474-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 28.08.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи СТОВ «Дружба-Нова» ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази - початки кукурудзи вагою 120 кг, які упаковані до 5 мішків, передані на зберігання представнику потерпілої юридичної особи СТОВ «Дружба-Нова» ОСОБА_4 , залишити у законному володінні СТОВ «Дружба-Нова».

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1