Справа №295/4859/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового
засідання ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 185 ч.11 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 . В обґрунтування зазначив, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обвинувачений заперечень не висловив.
Захисник заперечила, просила врахувати, що її підзахисний має постійне місце проживання та просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою в судове засідання свідків, що стало наслідком нездійснення стороною обвинувачення належного виконання свого процесуального обов`язку, передбаченого ст. 23 КПК України щодо забезпечення явки в судове засідання свідків обвинувачення, тривалий час судового розгляду не пов`язаний з недотриманням ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків .
Доводи прокурора відносно того, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, на даний час не можна вважати належно обґрунтованим, оскільки ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на підставі суворості можливого вироку, зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою, а вагомість наявних доказів не може служити виправданням тривалого тримання під вартою. Відсутність міцних соціальних зв`язків, як то роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів.
Таким чином, враховуючи що обвинувачений має місце для проживання, недоведеністю прокурором реальних ризиків, які він зазначив як підставу для необхідності продовження запобіжного заходу, вважаю що забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків може бути досягнуто шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 331 КПК України,суд, -

п о с т а н о в и в:
Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 .

На обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожним викликом до суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.

Строк дії запобіжного заходу до 01 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1