Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3555/19
Провадження № 1-в/711/564/19
У Х В А Л А

11 жовтня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про застосування амністії, суд

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» та скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.05.2019 року клопотання засудженого було задоволене і він звільнений з місць позбавлення волі, вибув за адресою 6 АДРЕСА_1 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.08.2019 р. ухвала суду першої інстанції скасована і справа направлена для нового розгляду.

Засуджений тричі викликався в судове засідання за відомою суду адресою, але до суду не з`явився, хоча одну судову повістку отримав.

У цьому випадку суд, дотримуючись принципу розумності строків, виходить з такого. Ініціатором звернення до суду є сам засуджений ОСОБА_4 , він отримав судову повістку, але не з`явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки. ЄСПЛ у своїй практиці доходив висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, п. 27, «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, п.41).

У зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку про можливість і необхідність розгляду клопотання засудженого без його присутності в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2017 вирок Ізмайловського районного суду м. Москви від 18.06.2014 р. відносно ОСОБА_4 приведено у відповідність із законодавством України. При цьому визначено, що статті закону РФ, за якими ОСОБА_4 засуджений вироком Ізмайловського районного суду м. Москви від 18.06.2014 р. з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 06.08.2014 р., відповідають ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України. Вважається ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з 17.09.2013 р., кінець строку покарання становив 29.10.2020 р. Згідно з вироком суду злочин засудженим вчинено у вересні 2013 року.

Статтею 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» надається можливість скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що згідно зі ст. 8 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ч.2 ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до закону про амністію підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніш як протягом трьох місяців після опублікування закону про амністію.

Суд зважає на те, що на час набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 відбував покарання на території іншої держави і відбув частину покарання, тому що згідно з вироком в строк відбуття покарання зараховано весь час тримання його під вартою, а також час затримання та утримання під вартою в даній кримінальній справі з 17.09.2013 р. по 06.08.2014 р. включно.

Застережень щодо застосування вказаного Закону до засудженого немає, тому що він до постановлення вироку вважався таким, що не має судимості, оскільки попередні судимості погашені з урахуванням положень п.3 ч.2 ст. 108 КК України.

Суд вважає, що у даному випадку з урахуванням принципу верховенства права клопотання засудженого потрібно задовольнити, тому що зазначений Закон поліпшує його становище і термін застосування цього Закону не може порушувати права засудженого на застосування до нього акта про амністію.

Отже невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі підлягає скороченню наполовину.

На підставі ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році», керуючись ст.ст. 535, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії задовольнити.

Скоротити засудженому ОСОБА_4 наполовину невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому вироком Ізмайловського районного суду м. Москви від 18.06.2014 р., приведеного у із законодавством України ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси на протязі семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1