Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

14 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 із внесеними змінами на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року у кримінальному провадженні №0000378 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Деражне, Костопільського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, не судимого в силу вимог ст. 89 КК України, за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано за ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти відповідно до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Також, судом було вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 30 березня 2017 року приблизно о 10 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в належному ОСОБА_9 будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, почав погрожувати останній вбивством та фізичною розправою, взяв в руки ножа та намагався ним заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а саме нанести удар в область живота, однак потерпіла в момент нанесення удару, вибила ножа з рук ОСОБА_5 . Приймаючи до уваги інтенсивність висловлюваних погроз вбивством і дії ОСОБА_5 , спрямовані на їх виконання, у ОСОБА_9 виникли реальні підстави боятися здійснення цієї погрози.

Вказані дії ОСОБА_5 , які виразились у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.129 КК України.

Крім того, 02 квітня 2017 року приблизно о 13 год. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №28 по вул.С.Бандери, смт.Степань, Сарненського району, Рівненської області діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, наніс ОСОБА_10 один удар ножем в нижню частину спини, в результаті чого останньому було спричинено тілесне ушкодження, у вигляді різаної рани поперекової ділянки справа, яке згідно висновку експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі зі змінами прокурор ОСОБА_4 просить оскаржуваний вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимог прокурор мотивує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: у матеріалах справи відсутній журнал судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просить задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , який просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, думку потерпілої, яка просить задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону судом дотримано не було.

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Як вбачається із матеріалів судової справи, зокрема, із журналу судового засідання Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року (а.с.239), судове рішення взагалі не було проголошено прилюдно після виходу суду із нарадчої кімнати, аудіо-запис судового засідання закінчився виходом суду до нарадчої кімнати та більше не відновлювався.

Натомість на аркуші провадження 240 міститься довідка секретаря судового засідання про те, що фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку із тим, що учасники провадження не з`явились на проголошення судового рішення.

Колегія суддів вважає, що не проголошення судового рішення свідчить про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджало суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції вироку з підстав непроголошення судового рішення, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст.7, 9 КПК України.

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обовязковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

При цьому, ч.3 ст.415 КПК України, передбачає, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду у іншому складі суду.

Керуючись ст.ст.370, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року у кримінальному провадженні №0000378 про обвинувачення ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3