Справа № 520/7464/18
Провадження № 1-кп/520/306/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002118 від 11.06.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, працююча за наймом, не заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 10.06.2018 року точний час не встановлено, у обвинуваченої ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, виник умисел направлений на таємне викрадення чоловічих тенісок, з приміщення магазину «Reserved» розташованого в будівлі ТЦ «Сіті Центр» за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2.

Невстановлена особа, достовірно знаючи про те, що неоплачений товар, в тому числі теніски, обладнанні магнітними протикрадіжними пристроями, а в хід та вихід до приміщення зазначеного магазину здійснюється через рамки безпеки «ЧЕК - ПОІНТ», з метою безперешкодного виносу викраденого майна заздалегідь підготувала полімерний пакет, який всередині обклала фольгою, для унеможливлення спрацювання системи безпеки магазину. З цією метою, 11.06.2018 року приблизно о 12 годин 00 хвилин невстановлена особа прибула до ТЦ «Сіті Центр», де зустрілася з обвинуваченою ОСОБА_4 та передала їй заздалегідь підготовлений полімерний пакет, після чого шляхом вільного доступу ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, проникли до магазину «Reserved» розташованого на першому поверсі торгівельного центру, де з вітрини таємно викрали 11 чоловічих тенісок, належних ДП «ЛПП Україна» АТ ЛПП, а саме: три чоловічі теніски «SW 519», вартістю 299 гривень кожна, дві чоловічі теніски «ТК 969», вартістю 299 гривень кожна, дві чоловічі теніски «ТХ622», вартістю 499 гривень кожна, завдавши тим самим ДП «ЛПП Україна» АТ ЛПП майнову шкоду на загальну суму 4089 гривень.

Однак, обвинувачена ОСОБА_4 разом з невстановленою особою, довести свій злочинний намір та розпорядитися викраденим майном, не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 була затримана співробітником ТЦ «Сіті Центр».

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, визнала повністю, розкаялася у скоєному, та пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що 10.06.2018 року вона приїхала до торговельного центру «Сити Центру», який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2, де зустрілася з малознайомою особою яка передала їй пакет, який заздалегідь було обкладено внутрішньої частини фольгою, щоб не спрацювала рамка безпеки магазину. Потім вони разом зайшли домагазину «Reserved» розташованого на першому поверсі торгівельного центру, де з вітрини таємно викрали 11 чоловічих тенісок, які поклали до пакету, однак довести до кінця свій намір не вийшло, її помітили працівники магазину та затримали. У скоєному вона щиро кається, просить суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи її особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Також, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вирішуючи питання про наявність в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в приміщення чи сховище суди повинні з`ясувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщені чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.
Так, вході судового слідства, було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 була обізнана що невстановлена особа їй передала пакет, який заздалегідь всередині було обкладено фольгою з метою безперешкодного виносу викраденого майна, для унеможливлення спрацювання системи безпеки магазину, Викладене свідчить про те, що обвинувачена проникла в приміщення магазину саме з метою викрадення майна.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття, відсутність вимог у представника потерпілого матеріального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних вимог у представника потерпілого до неї, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим застосувати до неї дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази - три чоловічі теніски «SW 519», дві чоловічі теніски «ТК 969», дві чоловічі теніски «ТХ622» - вважати повернутими представнику потерпілого за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1