Справа № 466/6316/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0002411 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 17.07.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 16.07.2019 року близько 17 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , під час сварки з потерпілим ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи у руках металеві вила, умисно наніс колючою стороною вил останньому удар у ліве стегно, після чого дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва та декілька ударів у нижні кінцівки, спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 626 від 22.07.2019 року спричинені тілесні ушкодження рана та пляма на лівому стегні, які є слідом загоєного садна та утворились від дії колючого предмета, а також синці в ділянці лона зліва та нижніх кінцівок, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечив свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та пояснив, що дійсно 16.07.2019 року близько 17 год., перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись по АДРЕСА_2 між ним та потерпілим, який також перебував у нетверезому стані, виник конфлікт, після чого він тримаючи у руках металеві вила, наніс потерпілому ОСОБА_5 удар у ліве стегно та дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва, декілька ударів у нижні кінцівки, однак заперечує факт нанесення даних ударів колючою стороною вил.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 16.07.2019 року близько 17 год., перебуваючи по вул. Івасюка, 35 у смт. Брюховичі між ним і обвинуваченим відбувся словесний конфлікт на грунті неприязних стосунків, вони обоє перебували у стані алкогольного сп"яніння, в результаті даного конфлікту останній наніс йому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. З цивільним позовом до суду не звертається. На запропоноване прокурором покарання обвинуваченому не погоджується, просить більш суворіше покарання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що 16.07.2019 року близько 17 год., перебуваючи по вул. Івасюка, 35 у смт. Брюховичі між потерпілим і обвинуваченим відбувся словесний конфлікт, оскільки потерпілий до неї чіплявся, а обвинувачений хотів її захистити, внаслідок чого обвинувачений тримаючи у руках металеві вила, наніс колючою стороною вил потерпілому ОСОБА_5 удар у ліве стегно, після чого дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва та декілька ударів у нижні кінцівки. Обвинувачений та потерпілий під час конфлікту перебували у стані алкогольного сп"яніння.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Витягом з ЄРДР № 0002411 від 17.07.2019 року.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 просить прийняти міри до обвинуваченого ОСОБА_3 , який 16.07.2019 року близько 17 год., перебуваючи по вул. Івасюка, 35 у смт. Брюховичі, біля продуктового магазину, наніс йому тілесні ушкодження вилами та поїхав у невідомому напрямку.

Протоколом огляду місця події від 16.07.2019 року

Заявою обвинуваченого ОСОБА_3 від 16.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_3 погодився на видачу речового доказу металевих вил та в заяві зазначив, що даними вилами наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Протоколом огляду речових доказів від 17.07.2019 року та фото таблицею до протоколу огляду.

Висновком експерта № 626 від 25.07.2019 р., згідно якого під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено рану та пляму на шкірі слід загоєного садна на лівому стегні, синці в ділянці лона зліва та на ногах. Рана та садно утворились від дії колючого предмета, синці від дії тупого предмета. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , могли утворитись 16.07.2019 року, як вказує потерпілий, відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я і не були небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2019 року з потерпілим ОСОБА_5 за участю статиста ОСОБА_7 у присутності понятих, який був проведений з метою перевірки відомостей викладених в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_5 від 20.07.2019 року. Під час даного експерименту потерпілий показав, як обвинувачений наніс колючою стороною вил удар у ліве стегно, після чого дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва та декілька ударів у нижні кінцівки.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2019 року, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_3 за участю статиста ОСОБА_7 у присутності понятих відтворив обставини події, що мали місце 16.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ..

Відеозаписом слідчого експерименту від 26.07.2019 року

Постановою про визнання речових доказів від 17.07.2019 року згідно якої металеві вила з дерев"яною ручкою, визнані речовим доказом та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0002411 від 17.07.2019 року

Крім того, наявність вини обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину частково узгоджується із його показами на досудовому і судовому слідстві, оскільки з них вбачається, що він дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілому, а саме наніс колючою стороною вил потерпілому ОСОБА_5 удар у ліве стегно, після чого дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва та декілька ударів у нижні кінцівки, ніхто інший, крім нього не застосовував насильство до потерпілого, він дійсно мав умисел на спричинення шкоди здоров"ю потерпілому, тому суд оцінює відповідні покази обвинуваченого як такі що узгоджуються із показами потерпілого, свідка, висновком експертиз, що у сукупності підтверджує наявність причинного зв"язку між діяннями обвинуваченого та наслідками у виді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Пояснення обвинуваченого про інші мотиви конфлікту не впливають на кваліфікацію фактично скоєного діяння. Заперечення обвинуваченим факту нанесення даних ударів не колючою стороною вил не знайшли об"єктивного підтвердження в ході судового слідства.

Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілого, свідка, аналіз висновку експертизи та всіх інших письмових доказів, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати правдивими показання потерпілого та свідка в частині нанесення обвинуваченим удару потерпілому колючою стороною вил, удар у ліве стегно, після чого дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва та декілька ударів у нижні кінцівки, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Факт нанесення удару обвинуваченим потерпілому саме колючою стороною вил, у ліве стегно, підтверджується показаннями, потерпілого, свідка, висновком експертизи

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним зазначений у обвинуваченні механізм спричинення тілесних ушкоджень, а саме, що обвинувачений умисно наніс колючою стороною вил потерпілому ОСОБА_5 удар у ліве стегно, після чого дерев`яною рукояткою наніс удар в область черевної порожнини зліва та декілька ударів у нижні кінцівки, спричинивши останньому тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд оцінює умисел обвинуваченого при вчиненні інкримінованого діяння як такий, що був спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений при нанесенні ударів потерпілому - реалізовував злочинний умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень.

Покази обвинуваченого щодо здійснення оборони, заперечення умислу на спричинення тілесних ушкоджень суд розцінює як спосіб захисту та намір пом"якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

Вказане свідчить про те, що обвинувачений допускав спричинення шкоди здоров"ю потерпілого та бажав нанести йому тілесні ушкодження, не розраховуючи їх тяжкість, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, при цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілим.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, вчинений злочин за ч.2 ст. 125 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, особи винного, а також те, що обвинувачений за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим, нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до норми частини девятої статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 ( сто шістдесят ) годин.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речовий доказ металеві вила з дерев"яною рукояткою, які поміщені у камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1