Справа №485/1370/19
Провадження № 1-в/485/99/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника ВК ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Верхній Рогачик Верхньорогочицького району Херсонської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
встановив:
ОСОБА_6 засуджений вироком Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 23 серпня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.
З 13 жовтня 2017 року засуджений відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)".
Початок строку 23 серпня 2017 року, кінець строку 23 серпня 2020 року.
Станом на 17 вересня 2019 року відбутий засудженим строк покарання складає 2 роки 25 днів, невідбутий строк покарання складає 11 місяців 6 днів.
03 вересня 2019 року адміністрація державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" за погодженням з спостережною комісією Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області звернулася до суду з поданням, в якому просить розглянути питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, як такого, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
В судовому засіданні представник установи у вирішенні питання про дострокове звільнення засудженого поклався на розсуд суду, обгрунтовуючи тим, що останній лише стає на шлях виправлення.
Засуджений подання підтримав.
Прокурор у задоволенні подання просив відмовити.
Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з роз"ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. "Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким", рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Згідно матеріалів подання та особової справи ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин. Відповідно до п.1 ч.1 ст.81 КК України засуджений фактично відбув дві третини призначеного покарання.
Як вбачається з характеристики державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" від 29 серпня 2019 року за час відбування покарання у цій установі (13.10.2017 р.) засуджений характеризується фактично посередньо. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці три рази був заохочений правами начальника установи 05.04.2018р., 03.07.2018р. та 10.10.2018р. Стягнень не має. Враховуючи високий рецидив злочинів, ступінь каяття засудженого щодо скоєних ним кримінальних правопорушень, за що неодноразово був засуджений до позбавлення волі та не зробивши належних висновків, повторно скоював злочини, соціальні зв"язки не стабільні, має захворювання на небезпечну та заразну для суспільства зворобу, що ставить під сумнів адміністрацію установи про отримання засудженим легального заробітку та не скоєння нових злочинів, також виникає сумнів щодо готовності до самокерованої та правослухняної поведінки в суспільстві. До виконання робіт із благоустрою відділення засуджений ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", але відноситься до цього формально.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 не вбачається, що за час відбування покарання його поведінка є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки. Крім того, засуджений раніше вже звільнявся умовно-дострово, однак довіри держави не виправдав й знову вчинив умисні злочини у період непогашеної судимості, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Враховуючи наведене, зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, попередні судимості, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність заохочень ОСОБА_6 залишається небезпечим для суспільства, а тому подання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.537,539 КПК України, суд, -
постановив:
Подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення в Миколаївський апеляційний суд через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя