04.12.2019
Справа № 642/8097/19
Провадження № 1-кс/642/4163/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , затвердженого прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002862 від 24.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме: мобільний телефон ТМ «Lenovo» моделі «А6010» в корпусі білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , який вилучений під час огляду місця події від 27.11.2019.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0002862 від 24.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом того, що 23.11.2019р. близько 16.30 годин невстановлена особа перебуваючи в кафе "Вдали от жен" за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 60, шляхом обману заволоділа її мобільним телефоном марки «Леново».
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що 23.11.2019 близько о 16.00 годині перебувала в кафе «Вдали от жен» за адресою: вулиця Полтавський Шлях, 57, м. Харків, де вона побачила знайомого на ім`я ОСОБА_6 , який сидів за столиком зі своїм товаришем, анкетних даних якого не знає. Вона сіла до них, та приблизно о 16.30 годині невідомий їй чоловік, який є сидів з її знайомим на ім`я ОСОБА_6 , попрохав у неї її мобільний телефон для дзвінку. Вона дала свій мобільний телефон ТМ «Lenovo» моделі «А6010» невідомому, який сидів разом з її знайомим ОСОБА_6 . Невідомий чоловік розмовляв по її телефону, та після чого пішов у невідомому напрямку, мобільний телефон при цьому забравши з собою.
В ході огляду місця події від 27.11.2019р. за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, в присутності понятих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав для огляду мобільний телефон ТМ «Lenovo» моделі «А6010» в корпусі білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 . Після чого ОСОБА_7 надав пояснення, що вказаний мобільний телефон шахрайським шляхом він отримав у потерпілої ОСОБА_5 .
Посилаючись на норми ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий просить накласти арешт на виявлене та вилучене у відповідності до вимог ст. 167 КПК України, майно, з метою забезпечення кримінального провадження. Вказаний мобільний телефон є предметом посягання кримінального провадження, таким чином є важливим речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України.
В судове засідання слідчий та власник майна ОСОБА_5 не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання в їх відсутність.

Суд, дослідивши клопотання з додатками, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».

З доводів клопотання вбачається, що перелічене вище майно, є предметом кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, а також є доказами здійснення протиправної діяльності, тобто відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Нормою частини 3 передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Вилучені речі та предмети можуть бути використані в кримінальному провадженні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути доказами в кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0002862 від 24.11.2019про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене і вилучене 27.11.2019р. під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, а саме: ТМ «Lenovo» моделі «А6010» в корпусі білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Після проведення із вилученим майном усіх необхідниїх слідчих дій повернути його під зберігальну розписку власниці майна.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Власник майна, на яке накладено арешт, має право подати слідчому судді обґрунтоване клопотання про зняття арешту з майна.

Строк пред`явлення до виконання 1 (один) рік.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1