ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1092/19 Справа № 171/2664/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001175, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування призначеного покарання з випробування, з встановленням іспитового строку 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин.
23 листопада 2018, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_6 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де помітив на території подвір`я вищевказаного домоволодіння раму від мотоциклу «МТ-11 Дніпро», після чого у ОСОБА_6 винник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 23 листопада 2018, приблизно о 10 годині 10 хвилин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через зачинену хвіртку воріт зайшов на повністю огороджену по периметру парканом територію подвір`я, тим самим незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де зареєстрована ОСОБА_5 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав раму від мотоциклу «МТ 11 Дніпро» в комплекті із колесом та крилом, вартістю 650 гривень, який належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 650 гривень
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_5 просить вирок скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги про відшкодування їй збитків з боку ОСОБА_6 чи групи осіб.
Свої вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що слідство не забезпечило повноту слідства й не встановило все коло підозрюваних у цьому злочині, та суду були передані недостовірні дані про відшкодування спричинених їй збитків. Також, потерпіла зазначає, що у довідці про повернення рами від мотоциклу не зазначено, що рама була повернута їй у якості речового доказу на збереження, у вигляді металобрухту, що не підлягає відновленню. Окрім того, посилається на те, що поза увагою суду залишились обставини огородження її домоволодіння та здійснення його охорони двома собаками. Потерпіла ставить під сумнів фізичну можливість обвинуваченого одноособово викотити на одному колесі раму, вагою понад 100 кг, за умови знаходження його обличчя на рівні росту двох собак. На переконання ОСОБА_5 судом була проігнорована обставина наявності у сина обвинуваченого аналогічного транспортного засобу, що вказує на його можливу причетність до скоєння злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який проти задоволення скарги потерпілої заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальне провадження розглянуто в порядку, встановленому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Разом із цим, як видно з технічного запису судового засідання та про що свідчить розписка, що міститься у матеріалах провадження, у судовому засіданні обвинуваченому та потерпілій було роз`яснено наслідки такого розгляду, зокрема те, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити встановлені судом обставини злочину в апеляційному порядку.
З огляду на викладені обставини, у колегії суддів відсутні підстави для розгляду апеляційної скарги потерпілої в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, тому суд переглядає вирок лише в частині заявлених ОСОБА_5 вимог про відшкодування завданих злочином збитків.
При цьому, інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування завданих злочином збитків, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 з позовом у встановленому цією нормою закону порядку до суду не зверталась.
При цьому, суд не порушив її майнові права, оскільки вирішив долю речових доказів, якими визнано викрадене в неї майно, у відповідності з вимогами ст. 368 КПК України.
За таких обставин, вимоги апеляційної скарги потерпілої про стягнення шкоди є безпідставними, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Колегія суддів звертає увагу потерпілої ОСОБА_5 на те, що наведені обставини не перешкоджають їй звернутись до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4