справа № 208/2430/19
провадження № 1-в/208/149/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, суд

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулась засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2011 року за ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в жовтні 2011 року вона прибула до ВК-34 та була прийнята на роботу на швейне підприємство. Була успішним ученицею, працювала з інтересом. Приймала активну участь у конкурсах та концертах.

02.03.2012 року її та 40 засуджених переведено до Павлоградської ВК для відновлювання та відбудування жіночої колонії. Там вони відбудували швейне виробництво, цехи, клуб, соц.частину, частину нагляду та приміщення відділень для житла. Працювала старшою дню вальною, в ремонті приймала активну участь, відновлювала художнє оформлення та стенди, які робила власноруч. Працювала бригадиром у розкрійній дільниці, також працювала у клубі та бібліотеці. На протязі всього перебування в колонії приймала активну участь в усіх виставах та концертах. За час перебування в ПВК-142 має заохочення, але має і стягнення.

23.09.2015 року була етапована до СІЗО м. Дніпропетровська, поновлювала пропущені строки на касаційну скаргу та ознайомлювалась із матеріалами кримінальної справи.

04.03.2016 року прибула до Кам`янської ВК-34, працювала на швейному підприємстві шиєю. Отримала ІІ розряд швеї. За час відбування в ВК34 також приймала активну участь у художній самодіяльності та мистецтві, була на посаді голови художньої самодіяльності. Була старшою дню вальною в СПС №7, приймала активну участь в житті відділення та допомагала начальнику відділення. В 2017 році була бригадиром на швейному виробництві бригади №50, продукцію здавали вчасно та з високою оцінкою ОТК. Потім її призначили бригадиром бр.№60, здавали продукцію вчасно за нормами, бригада піднялась з VI на IV місце. Через деякий час вона робила в розкрійному цеху різником сабельного ножа (здала на ІІ розряд), працювала без браку. Приймала активну участь у ремонті цеху. Згодом була переведена до майстерень де вона і працює по теперішній час швачкою.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 приймала участь в режимі відео конференції, підтримала своє клопотання, вважає що сумлінною поведінкою та працею довела виправлення, приймає участь в концертах господарських роботах, вину у скоєному визнає. Просила суд звільнити її умовно-достроково.

Представник Державної установи не підтримала клопотання, вказала що ОСОБА_5 не розкаюється у скоєному, за весь час відбування покарання постійно оскаржує вирок. Приймає участь у культурно-масових програмах для того щоб отримати УДО. Працює для задоволення власних потреб.

Прокурор вважає подання безпідставним, просила відмовити у його задоволенні, оскільки ОСОБА_5 з огляду на дослідженні матеріали особової справи, не довела свого виправлення, за тривалий час перебування у колонії не має жодного заохочення, що свідчить що її праця та активна участь у культурно-масових програмах є посередньою.

Дослідивши матеріали особової справи засудженої, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає що клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання умовно-достроково задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 засуджено 07.06.2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.115 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.12.2010 року по 22.09.2011 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 17.01.2019 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2011 року змінено, пом`якшено призначене покарання за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Заводського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.03.2019 року зараховано строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження в період з 08.09.2018 року по 17.01.2019 року в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 20.12.2010 року. Кінець строку: 09.11.2019 року

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Разом з цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженої такою, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що засудженою ОСОБА_5 не надано конкретних переконливих даних про те, що процес її виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі.

При цьому суд враховує думку адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)», викладену у характеристиці, з якої вбачається, що з 23.12.2010 року перебувала в УВП №4 м. Дніпро. Характеризувалась негативно, мала 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мала. З 14.10.2011 року відбувала покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)». Характеризувалась негативно, мала 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мала. З 02.03.2012 року відбувала покарання в ПВК №142. Характеризувалась посередньо, мала 4 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку та 4 заохочення. З 23.09.2015 року перебувала в УВП №4 м. Дніпро. Характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала. З 04.03.2016 року відбувала покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)». Характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала. З 07.04.2017 року перебувала в УВП №4 м. Дніпро. Характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала. З 21.04.2017 року відбувала покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)». Стягнень та заохочень не мала. З 09.06.2017 року перебувала в УВП № 4. Характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала. З 13.10.2017 року відбувала в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)». За час відбування покарання характеризувалася негативно, за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 1 раз притягувалась до дисциплінарної відповідальності, а саме за зберігання заборонених предметів (пігулки). Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має. З 08.09.2018 року засуджена вибула на етап до СІЗО м. Київ для участі в касаційному розгляді кримінальної справи за своєю касаційною скаргою. Характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала. 01.02.2019 року засуджена знову прибула для подальшого відбування покарання до державній установи «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибутті до установи була працевлаштована в майстерні установи підсобним робітником першого тарифного розряду. До роботи ставиться задовільно, наданий об`єм роботи виконує, але ініціативи у роботі не проявляє. Зауважень від майстерського складу не надходило. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. У взаємовідносинах з іншими засудженими може створювати суперечки на порожньому місці, не сприймає критику у власний бік, через що не здатна робити правильні висновки та виносити уроки з власних помилок. У взаємовідносинах із персоналом установи не завжди поводить себе правильно, іноді може зухвало відповідати на запитання. Роботи з благоустрою установи відвідує лише згідно графіку, власної ініціативи не проявляє.Соціально - корисну ініціативу у житті відділення та установи проявляє шляхом участі у роботах по благоустрою установи та приймає участь в концертах, які проводяться для засуджених в клубі установи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу за напрямком: «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження», «Творчість», «Подолання алкогольної залежності». До тематичних заходів відноситься поверхнево, зацікавленості не проявляє. Підтримує соціально-корисний зв`язок із рідними шляхом телефонних розмов, отримує продовольчі посилки та передачі, а також спілкується за допомогою мережі інтернет (Skypе). Провину у скоєному злочині визнає, але розкаюється не щиро.

Відповідно до норм КК України, сумлінної поведінкою визнається беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації, проявлення поведінки на яку повинні орієнтуватись інші засуджені. Сумлінне ставлення до праці повинно проявлятися у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, на що також, як на позитивний приклад, повинні орієнтуватись інші засуджені.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці.

Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженій ОСОБА_5 немає, оскільки засуджена хоч і за формальними ознаками підлягає застосуванню ст.81 КК України після відбуття 3/4 частини строку покарання, проте це не свідчить, що засуджена довела своєю сумлінною поведінкою під час всього відбування покарання своє виправлення, а тому з огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 слід відмовити за відсутністю підстав для застосуванням до останньої ст.81 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2011 року за ч.1 ст.115 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1