печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000573 від 20.05.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
07.06.2019 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову від 24.05.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000573 від 20.05.2019 року, просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 залучити (вважати) його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000573, вручити пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

Скарга мотивована тим, що не дивлячись на те, що кримінальне провадження розслідується за його заявою слідчий відмовив йому у залучені останнього як потерпілого, пославшись на відсутність підстав вважати, що кримінальним правопорушенням йому завдано шкоди.

Вказану постанову вважає незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив задовольнити скаргу з підстав, зазначених в ній.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про розгляд скарги повідомлялося, її представник до суду не з`явився, тому слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000573 від 20.05.2019 року, внесене Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2019 року, справа № 757/20255/19-к.

Також встановлено, що 01.06.2019 року заявником було отримано постанову про відмову у визнанні його потерпілим, датовану 24.05.2019 року.

Виносячи вищевказану постанову, слідчий виходив з того, що викладені у заяві ОСОБА_3 обставини не містять обґрунтованих та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 24.05.2019 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

В свою чергу, викладені у скарзі ОСОБА_3 фактичні обставини справи дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 55, 303-309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000573 від 20.05.2019 року задовольнити частково.

Постанову від 24.05.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000573 від 20.05.2019 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1