Справа № 333/4949/19
Номер провадження 1-кп/333/624/19
В И Р О К
Іменем України

м. Запоріжжя 13 листопада 2019 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представників потерпілих ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівки, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, не працює, не навчається, у шлюбі не перебуває, дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2018 р. о 20-20 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_5 , який в той час повертався додому, діючи за попередньою змовою із засудженим за цією справою ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля третього під`їзду будинку №95 на вулиці Космічній в м. Запоріжжя, підійшли до потерпілого ОСОБА_5 та зав`язали з ним розмову. В ході цієї розмови ОСОБА_9 схопив ОСОБА_5 за верхній одяг в області грудної клітини, а ОСОБА_11 за ліву руку та погрожуючи застосуванням насильства, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, схожий на ніж, примусили віддати мобільний телефон «Meizu M710», вартістю 3 500 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , заволодівши цим мобільним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_4 та знаходився в користуванні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зникли з місця скоєння злочину та розпорядились мобільним телефоном на власний розсуд.

Своїми умисними діями неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчинені вказаного злочину визнав повністю, суду пояснив, що ввечері 16 жовтня 2018 р. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 гуляли на АДРЕСА_2 назустріч їм йшов незнайомий хлопець ОСОБА_5 , який в руках тримав мобільний телефон. Вони вирішили відібрати у хлопця телефон, схватили його за одяг та руки. При цьому ОСОБА_11 погрожував потерпілому запальничкою, тримаючи її в руках як ніж. Потерпілий віддав їм мобільний телефон, який вони потім продали на ринку ОСОБА_12 , а гроші розділили порівну. Того ж дня їх затримали працівники поліції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідання показав, що 16 жовтня 2018 р. приблизно о 20 год. він підійшов до свого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . До нього підійшли двоє раніше незнайомих хлопців. Один з них схопив його за куртку, другий, погрожуючи якимось предметом, який він сприйняв як ніж, вимагав віддати йому мобільний телефон. Він віддав телефон, хлопці пішли, а він зайшов додому та розповів все матері ОСОБА_4 , яка викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що 16 жовтня 2018 р. після 20 год. її син ОСОБА_13 прийшов додому дуже схвильований. Він розказав, що біля під`їзду у нього невідомі хлопці забрали мобільний телефон, погрожували йому ножем. Цей телефон «Meizu M710» вартістю 3 500 грн. вона купувала та надала в користування своєму синові. Вона вибігла у двір, але хлопців вже не було. Тоді вона викликала поліцію та передала прикмети цих хлопців, які їй повідомив син. Разом з поліцейськими вони на автомобілі їздили по району, намагаючись зустріти цих хлопців. Через деякий час повідомили, що схожих хлопців затримали і вони поїхали в Комунарський РВ, де син впізнав хлопців, які забрали у нього телефон.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 6 березня 2019 р. ОСОБА_11 засуджено за вчинення цього ж злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. (а.с. 24-28)

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, викладені судом обставини їх вчинення ніким не оспорюються, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, проти чого не заперечують учасники судового провадження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, не знаходячи обставин, що обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, не вчиться, вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину неповнолітньою особою та щире каяття.

Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України.

Аналізуючи викладене, а також приймаючи до уваги досудову доповідь сектору ювенальної пробації м. Запоріжжя, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе при умові інтенсивного нагляду, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією інкримінованого йому злочину, що відповідно до ст.75, 104 КК України є підставою для звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Згідно з вимогами ст. 77 КПК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч.2 ст. 187 КК України, суд не застосовує.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 349 ч.3, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд

У х в а л и в :

Обвинуваченого ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та відповідно до ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази в кримінальному проваджені: мобільний телефон «Meizu M710» - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 ; грошові кошти в розмірі 200 грн. купюрами номіналом по 100 грн.: ЗД 5162812 та ЕЦ 6692800, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1