ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/115/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2019 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на інший більш м`який - відмовлено.

Задоволено клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новокатеринівка, Веселинівського району, Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України та продовжено йому строк тримання під вартою, терміном до 23 год. 59 хв. 29 червня 2019 року.
Як слідує з оскаржуваної ухвали, прокурор прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , звернувся в рамках кримінального провадження № 0000409 від 09 серпня 2018 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 серпня 2018 року, у вечірній час доби, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 перебували у приміщенні літньої кухні домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 де, сидячи за столом, розпивали спиртні напої, під час чого між ними виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 08 серпня 2018 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , перебуваючи у стані тяжкого алкогольного спяніння та знаходячись у приміщенні літньої кухні домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , діючи свідомо та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання смерті ОСОБА_10 , умисно наніс ряд ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_10 від чого той втратив рівновагу, та впав на поверхню підлоги.

Надалі, ОСОБА_7 , з метою доведення своїх злочинних намірів до кінця, тобто спричинення смерті ОСОБА_10 , продовжив наносити удари по його голові та тілу, до настання моменту коли останній перестав подавати ознаки життя.

В ході нанесення ударів, спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, плямистих крововиливів у м`яку мозкову оболонку головного мозку: поширені крововилив у м`які тканини, численні просторі синці, садна, тріщини шкірних покривів обличчя: дефект м`яких тканин кінчика носа та лівої половини верхньої губи, крововиливи надриви та розриви слизових оболонок губ, поширені крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови, що призвело до втрати рефлекторних механізмів організму ОСОБА_10 , спрямованих на перешкоджання потраплянню в дихальні шляхи крові, яка була викликана масивною кровотечою із мяких тканин його обличчя, внаслідок чого призвела до розвитку асфіксії внаслідок аспірації кровю та настання смерті ОСОБА_10 .

10 серпня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Задовольняючи клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного з обмеженим часом заборони покидати житло та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.
Зазначає, що судом не забезпечено участі під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_9 , чим порушено право на захист підозрюваного.

Вказує, що після повернення обвинувального акта прокурором не продовжено строк досудового розслідування та не здійснено перекваліфікацію злочину, незважаючи на наявність доказів, що спростовують умисне заподіяння смерті підозрюваним.
Так, не встановлено, хто конкретно завдав тілесні ушкодження потерпілому, оскільки в той вечір із ними ще був ОСОБА_11 , що виступає свідком по справі, але який не зміг пояснити наявність слідів крові ОСОБА_10 на його руках.

- захисник підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Вказує, що судом не забезпечено її участь під час розгляду клопотання, чим порушено право на захист підозрюваного.

Вважає, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.
Так, судом не враховано, що потерпілою у кримінальному провадженні є сестра підозрюваного ОСОБА_12 , яка стверджує, що її батька вбила інша особа та просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційні скарги та просять постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід у вигляді триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.
Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що в силу вимог ст. 12 КК України належить до особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2019 року продовжено строк запобіжного заходу обраного підозрюваному ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, до 03 травня 2019 року.
03 квітня 2019 року стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 09 серпня 2018 року завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту.

Також стороні захисту повідомлено, що відповідно до вимог ст.290 КПК України вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування. У зв`язку із вказаним з метою забезпечення виконання вимог ст.290 КПК України до закінчення дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою та при розгляді клопотання вказував про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, заявлені раніше ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу на даний час не зменшились та продовжують існувати, на даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що застосування щодо ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.
Слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та нестійкі соціальні зв`язки.

Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що вона не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу.

Також, приймаючи рішення про продовження терміну запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не визначався розмір застави, на підставі ч.4 ст.183 КПК України, у зв`язку із тим, що вказаний злочин було вчинено із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі сторона захисту вказувала про те, що слідчим суддею було продовжено термін запобіжного заходу ОСОБА_7 з порушенням вимог КПК, оскільки таке рішення було прийнято поза межами строків проведення досудового розслідування.

Вказані доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Матеріалами провадження встановлено, що на час звернення до суду з клопотанням про продовження терміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , органом досудового розслідування здійснювалося виконання вимог ст.290 КПК України, тобто відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження.

Відповідно до змісту ч.3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Також не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про порушення прав підозрюваного на захист, яке полягало у тому, що судовий розгляд клопотання про продовження терміну запобіжного заходу було проведено без участі захисника ОСОБА_9 ..

Так, з матеріалів провадження вбачається, що захист підозрюваного ОСОБА_7 здійснюють два захисника адвокат ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_9 ..

Слідчим суддею розгляд даного клопотання, за результатами якого прийнято рішення, було проведено за участю захисника підозрюваного ОСОБА_7 - професійного адвоката ОСОБА_8 , чим забезпечено право підозрюваного на захист. Відсутність при цьому ще одного захисника не є порушенням права особи на захист.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2019 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи