ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/325/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 711/5047/19 Категорія: ст.537,539 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 липня 2019 року, стосовно засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, мотивуючи свої вимоги тим, що за час відбування покарання має лише одне стягнення і одне попередженн, які погашені, крім того має вади зору, у зв`язку з чим знаходився на лікуванні у Вінницькій області, а тому просив замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.07.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 82 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши вимоги апеляційної скарги, матеріали особової справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволення скарги виходячи з наступних обставин.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема з характеристики на засудженого ОСОБА_8 , за даною справою його засуджено 04.08.2010 року вироком Апеляційного суду Черкаської області за ст..115 ч.2 п.2 КК України та на підставі вимог ч.1 ст.71 КК України остаточно визначено до відбутті 14 років позбавлення волі.

Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2016 року згідно Закону України № 838-УІІІ від 26 листопада 20І5 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України, ОСОБА_9 зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 19 грудня 2009 року по 09.11.2010 року (10 місяців 20 днів).

Початок строку: 19 грудня 2009 року.

Кінець строку: 30 січня 2023 року.

Під час перебування в СІЗО м. Черкаси ОСОБА_9 характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке на даний час погашено. До праці не залучався, заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 27 листопада 2010 року. За час перебування в установі характеризується негативно. Порушує режим відбування покарання за що має 27 стягнень, одне з яких на даний час не знято та не погашено. Встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується лише під контролем персоналу установи. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагує правильно та не робить для себе належні висновки.

З 2011 року виконував роботи з благоустрою банно-прального комбінату та харчо - блоку установи, до праці ставився добре, за що мав 02 заохочення наданих правами начальника установи. Працевлаштований з березня 2013 року на швейній дільниці установи, оператором швацького устаткування. До праці ставився сумлінно за що був 04 рази заохочений правами начальника установи. Вимог пожежної безпеки та безпеки праці не порушує.

На даний час працевлаштований в приміщенні банно-прального комплексу установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість..

За час відбування покарання засуджений перебував на профілактичних обліках як особа схильна до членоушкодження, та суїциду. В колективі засуджених вживається тяжко, схильний до створення конфліктних ситуацій.

Слід зазначити, що 28.04.2016 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання щодо можливості застосування ст. 101 КВК України (переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації) але за рішенням комісії установи засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не стає на шлях виправлення.

Враховуючи вищевказане, і те, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог Пленуму ВСУ та КК України та дійшов вірного висновку про те, що необхідно відмовити ОСОБА_9 в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_9 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому доводи апеляційної скарги засудженого є не обґрунтованими. Виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основним орієнтиром для оцінки ступеня виправлення, застосування різних видів заохочення є такі показники, визначені у чинному кримінальному та кримінально-виконавчому законодавстві: сумлінна поведінка, сумлінне ставлення до праці, до навчання, активна участь у роботі самодіяльних організацій. Крім того сумлінна поведінка і ставлення до праці враховується за весь період перебування засудженого у виправно-трудовій установі.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та підстав для скасування не знаходить, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 539 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.07.2019 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді