Єдиний унікальний номер 448/795/19
Провадження № 1-кп/448/136/19
В И Р О К
Іменем України

25.11.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська об?єднані кримінальні провадження №0000214 від 13.05.2019р. та №0000211 від 11.05.2019р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новосілки Мостиського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, заміжньої, згідно ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 10.05.2019р. о 20:30 год., знаходячись приміщенні будинку в якому вона проживає, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із чоловіком ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, нанесла останньому один удар ножем в область лівої руки, внаслідок чого спричинила потерпілому ОСОБА_5 одну рану на правій руці в області ліктьового суглобу, які могли утворитися від контакту з гострим предметом та кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Окрім цього, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 11.05.2019р. о 14:30 год., знаходячись на території господарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із чоловіком ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, нанесла останньому два удари ножем в область плеча та зап`ястя правої руки, внаслідок чого спричинила потерпілому ОСОБА_5 дві рани на правій руці в області правого надпліччя та правого передпліччя, які могли утворитися від контакту з гострим предметом та кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явлених обвинуваченнях за наведених вище обставин визнала в повному обсязі. Надала показання, що дійсно у вказані дні нанесла тілесні ушкодження своєму чоловіку ОСОБА_5 , у вчиненому щиро розкаюється, усвідомила наслідки своїх дій за які їй соромно, просить суд її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, вона та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною та вважає, що її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона своїми умисними діями заподіяла потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи (характер нанесення тілесних ушкоджень), ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховується також, що обвинувачена ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, її сімейний та матеріальний стан,- є заміжньою, на даний час така ніде не працює, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , роль у скоєних злочинах та поведінку до і після вчинення злочинів, а також думку потерпілого ОСОБА_5 , котрий не має до обвинуваченої жодних претензій матеріального та морального характеру.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до неї покарання у виді штрафу.

З урахуванням тяжкості вчинених злочинів,- обвинуваченою ОСОБА_3 вчинено злочини невеликої тяжкості та майнового стану,- судом, визначається розмір призначеного покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові доказипо об`єднаних кримінальних провадженнях №0000214 від 13.05.2019р. та №0000211 від 11.05.2019р., - ніж із ручкою червоного кольору та ніж темного кольору, які передані на зберігання в камеру зберігання Мостиського ВП Яворівського ВП ГУПН у Львівській області (квитанція №000219 та квитанція №000218 відповідно),- знищити.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: ніж із ручкою червоного кольору та ніж темного кольору, які передані на зберігання в камеру зберігання Мостиського ВП Яворівського ВП ГУПН у Львівській області (квитанція №000219 та квитанція №000218 відповідно),- знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1