УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимої,

- 15.11.2019 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 ;

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002774 від 05.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2019, в близько 12.00 годин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі магазину ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти-840», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 86-а, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла з торгової полиці одну пляшку лікера «Sheridans» ємністю 0,5 л, вартістю 446 гривень 83 копійки (без урахування ПДВ) яку заховала під кофту, у яку була одягнена. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 пройшла касову зону вказаного магазину, із викраденим товаром, попрямувавши до виходу з магазину, де була затримана працівниками охорони, таким чином, ОСОБА_5 не довела свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якої особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі, пояснили, що підозра обгрунтована та наявний ризик передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України. Також пояснили, що наявний ризик переховування, оскільки в Ленінському районному суді м. Запоріжжя, перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Проте зазначила, що за місцем реєстрації проживає разом із хворим батьком, за яким потрібен догляд, у зв`язку з чим вона повинна залишати своє житло, у зв`язку з необхідністю купувати продукти.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002774 від 05.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

19.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

20.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження № 0002774 від 05.11.2019, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування, вважати висунуту ОСОБА_5 підозру обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчим суддею враховується, що злочин, в якому підозрюється остання, є злочином середньої тяжкості.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу підозрюваної, а саме, що ОСОБА_5 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима, неодружена, має місце проживання та реєстрацію за якою проживає разом з хворою особою, не офіційно періодично працює, у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, перебувають матеріали кримінального провадження за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стороною обвинувачення визначено запобігання ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом із цим, прокурором в клопотанні не розкрито та не конкретизовано наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. В клопотанні прокурор лише послався на можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана добровільно з`явилася в судове засідання за першим викликом, що засвідчує відсутність намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Проте, сама по собі лише тяжкість інкримінованого діяння не є підставою, із якою закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.
При цьому, прокурором необгрунтувано та не доведено, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосовано до підозрюваної у даному випадку
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрювану, обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.п. 2 та 3 частини 1 цієї статті.
Проаналізувавши пояснення учасників процесу та вищеприведені норми закону, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, однак не довів обставини, передбачені пунктами 2,3 частини першої статті 194 КПК України, відтак відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком до 20.01.2020 включно.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177-179, 184, 193-194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 20.01.2020, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді, в частині відмови про застосування домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1