Справа № 346/1031/19
Провадження № 1-кп/346/312/19
УХВАЛА

05 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисника - ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 149, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 149 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявив клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строків запобіжних заходів у виді тримання під вартою на 60 днів без застосування застави, а відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у виді домашнього арешту, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи тим, що продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 ч.1 п.1,3,4,5 КПК України, які існували на час застосування тримання під вартою під час досудового розслідування, судом, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, з якими знайомі, їм відомі анкетні дані та місцезнаходження останніх, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачені та їх захисник проти клопотань заперечили. Захисник подав клопотання про зміну запобіжних заходів щодо обвинувачених, які перебувають під вартою на домашній арешт.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні матеріали, вважає, що клопотання прокурора підставне і підлягає до задоволення, оскільки обвинувачені звинувачуються у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років та злочину середньої тяжкості, пов`язаного із застосуванням насильства до потерпілих, повторно, за попередньою змовою групою осіб, зареєстровані і незадовго до затримання постійно проживали далеко за межами Івано-Франківської області в м. Маріуполі, не працюють, за винятком ОСОБА_6 , документального підтвердження наявності у обвинувачених нерухомості, транспортних засобів чи іншого цінного майна не має. ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неодружені. Обвинувачені особисто знайомі з потерпілими, їм відомі анкетні дані потерпілих та свідків. Таким чином, об`єктивно існують ризики того, що обвинувачені усвідомлюючи суворість покарання можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Посилання обвинувачених на наявність захворювань та укладення договорів оренди житла не спростовують висновків суду. Документального підтвердження неможливості їх перебування під вартою через характер захворювання не має.
Таким чином, існують ризики передбачені ст. 177 ч. 1 п.1,3,4,5 КПК України. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на погляд суду не здатний запобігти вищевказаним ризикам щодо обвинувачених.
Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії"(п.72).

Дане рішення Європейського Суду з прав людини є пілотним рішенням.

При вирішенні питання застосування запобіжних заходів суд також враховує доводи захисника щодо вагомості наявних доказів по справі та обгрунтованості пред`явлених підозр, неодноразову неявку потерпілих в судові засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 181, 183, 194, 331 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою кожному на строк 60 (шістдесят днів) до 03 жовтня 2019 року в Івано-Франківській УВП № 12.

В клопотаннях про зміну запобіжних заходів обвинуваченим відмовити.

Продовжити щодо обвинвачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту кожному на строк до 03 жовтня 2019р.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 протягом дії домашнього арешту: залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_1 з 22 год до 8 год; не відлучатися за межі Коломийського району без дозволу суду; прибувати до суду за кожною вимогою; носити електронний засіб контролю.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_9 протягом дії домашнього арешту: залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_2 з 22 год до 8 год; не відлучатися за межі Косівського району без дозволу суду; прибувати до суду за кожною вимогою; носити електронний засіб контролю.

Порушення умов зобов`язання має наслідком накладення грошового стягнення і застосування більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення Івано-Франківським УВП № 12 та Коломийським ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, куди направити копію ухвали для виконання та вручення обвинуваченим.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а особами які перебувають під ввартою - з часу вручення копії ухвали через Коломийський міськрайонний суд

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3