Провадження № 1-кс/761/8190/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 05.03.2019 року, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 05.03.2019 року.

Скаргу мотивовано тим, що 05 березня 2019 року, ОСОБА_3 подав заяву до Державного бюро розслідувань про вчинення щодо нього командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 та командувачем Національної гвардії України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Так, заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_3 було направлено до Державного бюро розслідувань поштою 05 березня 2019 року згідно опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку. Вказану заяву було отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 12 березня 2019 року.

Зазначає, що на даний момент за поданою заявою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.
В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Враховуючи вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 306 КПК України, згідно яких скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність заявника.

Уповноважена особа Державного бюро розслідувань у м.Києві в судове засідання не з`явилась, відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, 05 березня 2019 року ОСОБА_3 подав заяву до Державного бюро розслідувань про вчинення щодо нього командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 та командувачем Національної гвардії України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення повинна містити об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину/.

Разом з цим, в поданій ОСОБА_3 заяві не наведено об`єктивних даних, які свідчили б про ознаки кримінального правопорушення, вчиненого особами, про яких ОСОБА_3 зазначає в своїй скарзі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 05.03.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1