Дата документу 06.08.2019 Справа № 320/1713/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/342/19-1Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/1713/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2019 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Своє рішення суд мотивував тим, що виконавчий лист про повернення законному володільцю ОСОБА_9 речових доказів бетонних плит перекриття у кількості 8 одиниць, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , виданий відповідно до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства. При цьому, відомості про те, що ОСОБА_6 добровільно виконав рішення суду стосовно повернення володільцю ОСОБА_9 речових доказів, які знаходилися у нього на відповідальному зберіганні, відсутні. Також суд зазначив, що вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не входить до переліку питань, які вирішуються судом під час виконання вироків відповідно до ст.537 КПК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву та визнати виконавчий лист Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що він не є стороною виконавчого провадження та не є боржником по майну, а є лише відповідальним зберігачем речових доказів по кримінальному провадженню та добровільно виконав рішення суду. Проте потерпілий ОСОБА_9 відмовляється отримувати у нього будівельні плити, посилаючись на те, що ці плити не є тими плитами, які йому належали.

Згідно з ухвалою, ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №320/2308/16-к, виданого 17 січня 2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви ОСОБА_6 послався на те, що він не є стороною виконавчого провадження та не є боржником, а є лише відповідальним зберігачем речових доказів по кримінальному провадженню та добровільно виконав рішення суду, а тому виконавчий лист виписано безпідставно.

В судовому засіданні заявник та його представник-адвокат ОСОБА_8 підтримали подану заяву.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив.

Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора; потерпілого ОСОБА_9 та його представника-адвоката ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів провадження встановлено, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 року ОСОБА_11 визнано винним за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Вказаним вироком суду ухвалено: речові докази - бетонні плити перекриття у кількості 8 штук, розміром 6х1.5 метри, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 відповідно до розписки від 29 березня 2016 року повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Вирок набрав законної сили 11 жовтня 2017 року.

На підставі вищезазначеного вироку, Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано виконавчий лист від 17 січня 2018 року про повернення законному володільцю ОСОБА_9 речових доказів бетонних плит перекриття у кількості 8 одиниць, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що зазначений виконавчий лист виданий відповідно до вимог цивільного-процесуального законодавства.

Крім того, матеріалами провадження встановлено, та сторонами провадження під час апеляційного провадження не спростовано, що спірні плити передані на зберігання ОСОБА_6 .

Обставини, на які посилається ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, правильність висновків суду не спростовують, оскільки виконавчий лист виданий на підставі вироку суду, який набрав законної сили.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4