Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/463/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2019 року, якою стосовно,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест, Республіки Білорусь, білоруса, громадянина Республіки Узбекистан, зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей чи інших осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого на території Республіки Узбекистан, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше на території України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 10 год. 15 хв. 06.01.2020 року та визначено розмір застави в сумі 38 420 гривень,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2019 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 .
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчинені якого 09.11.2019 року йому повідомлено про підозру.
Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінальних правопорушень проти власності (два епізоди), тому доводи підозрюваного, що крадіжка була вчинена емоційно не береться до уваги, оскільки після вчинення однієї крадіжки через кілька днів вчинив іншу. Крім того, раніше притягався до кримінальної відповідальності проти власності хоча і на території іншої держави, офіційно не працевлаштований, сталих доходів не має, відтак засоби для існування здобуває злочинним шляхом, тобто перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність. Не маючи сім`ї, дітей, сталого доходу, заощаджень, рухомого та нерухомого майна свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків на території України у підозрюваного.
Таким чином, вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_9 враховуючи, що санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до 6 років, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як особа соціально не прив`язана до місця проживання, оскільки є громадянином іншої держави, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, як матеріально незабезпечена особа, схильна до вчинення злочинів проти власності.
Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя прийшов до висновків, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням застави у розмірі 38 420 гривень, що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час судового розгляду було встановлено незаконне його утримання під вартою. На час звернення з клопотанням до суду минуло більш ніж 6 годин. А отже, він мав бути негайно звільнений.

Проте, слідчий суддя зазначивши про його незаконне утримання, вказав, що строк тримання під вартою слід рахувати з 10-15 год. 08.11.2019 року. Тобто, слідчий суддя встановивши даний факт, тим самим визнав, що постанова слідчого від 08.11.2019 року про затримання його о 22-00 год. фактично є сфальсифікованою, оскільки на 22-00 год. 08.11.2019 року він вже був затриманий.

Таким чином, на думку підозрюваного слідчий суддя жодних адекватних та законних заходів з цього приводу не вжив та постановив ухвалу на сфальсифікованих доказах.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання слідчого, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Беручи до уваги межі перегляду судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що докази щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та наявності у даному кримінальному провадженні ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права. І таке в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_11 не оспорюється.

Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини закріплені у ст. 206 КПК України.

Згідно частини першої цієї статті вказує на те, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Зокрема частина третя даної норми закону зобов`язує слідчого суддю звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. А згідно частини п`ятої даної статті, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Вказаних вимог закону, під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , слідчим суддею районного суду дотримано.

Також, перевіркою матеріалів клопотання колегія суддів встановила, що слідчим під час звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було допущено порушень вимог ст. ст. 184, 208, 278 КПК України, а отже висновок слідчого судді про відсутність підстав для ухвалення рішення в порядку ст. 206 КПК України є обґрунтованим. Достатні мотиви вказаного рішення належним чином викладені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Таким чином, апеляційні доводи підозрюваного ОСОБА_11 про те, що слідчий суддя постановив ухвалу на сфальсифікованих доказах є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_11 про необхідність скасування постанови слідчого від 08.11.2019 року про затримання його як підозрюваного, а як наслідок визнання даної постанови недопустимим доказам не підлягають задоволенню зважаючи на таке.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя повинен враховувати обґрунтованість підозри, як один з головних структурних елементів для застосування інституту заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому слідчий суддя не повинен оцінювати кожний доказ, який орган досудового розслідування покладає в обґрунтування підозри, адже ці повноваження віднесені до компетенції суду, який розглядає кримінальне провадження на стадії судового розгляду, після передачі кримінального провадження з обвинувальним актом до суду. Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу також не наділений компетенцією щодо правової оцінки юридичного документу з точки зору його допустимості, адже законодавцем передбачено процедуру, за якою скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
А при вирішенні питання про необхідність застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні слідчий суддя аналізує обґрунтованість підозри з точки зору того, чи доводять на даному етапі наявні в матеріалах провадження докази вірогідність причетності особи до вчинення злочину, чи ні. Даний процес доказування зумовлений оцінкою доказів лише в тому обсязі, який є необхідним для встановлення обґрунтованості підозри на даному, опосередкованому етапі кримінального провадження. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
В апеляційній скарзі підозрюваний зазначив, що слідчий суддя у своєму рішенні визнав, що постанова слідчого від 08.11.2019 року про затримання його о 22-00 год. фактично є сфальсифікованою оскільки вказав, що строк тримання під вартою йому слід рахувати з 10-15 год. 08.11.2019 року. Проте, такі доводи є безпідставними, оскільки слідчий суддя на підставі об`єктивних даних встановив момент затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 207 КПК України (громадський арешт), після якого за участі останнього проводилися слідчі дії, а тому обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність відліку строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 саме з 10-15 год. 08.11.2019 року.

Будь яких інших переконливих доводів, щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано суду під час апеляційного розгляду провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування саме цього запобіжного заходу, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2019 року, якою до ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2