Провадження № 1-кс/734/1354/19 Справа № 734/3504/19
У х в а л а

іменем України

03 жовтня 2019 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.05.2019 року,-

в с т а н о в и в:

до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.05.2019 року звернувся представник Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_3 , у якій просить скасувати постанову слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 від 30.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0000112 від 14.07.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 402 та ч. 3 ст. 407 КК України. Скарга мотивована тим, що згідно наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.11.2013 №763 полковник юстиції ОСОБА_6 зарахований у розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України у зв`язку з проведенням організаційних заходів.

При цьому з 17 березня по 03 квітня 2014 року, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 17.03.2014 № 182, полковник юстиції ОСОБА_6 тимчасово виконував обов`язки директора Департаменту правового забезпечення Міністерства оборони України.

Наказом Міністерства оборони України від 02.04.2014 № 218 полковнику юстиції ОСОБА_6 визначено повернутися у розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України.

Проте військовослужбовець у порушення вимог абзацу другого пункту 148 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (із змінами), до Генерального штабу Збройних Сил України не прибув і до ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений строк не повернувся, а також систематично без поважних причин не прибував на службу протягом тривалого часу.

Вищевикладені факти порушень були підтверджені результатами службових розслідувань, проведених на виконання наказів Міністерства оборони України від 02.06.2014 № 348 та Генерального штабу Збройних Сил України від 23.05.2014 № 135.

Матеріали службового розслідування, проведеного на виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 23.05.2014 № 135, ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслані до Генеральної прокуратури України (№ 306/КД/4044 від 03.07.2014).

Київською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері 14.07.2014 за № 0000112 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 Кримінального кодексу України Самовільне залишення військової частини або місця служби.

Генеральним штабом Збройних Сил України постійно проводилась робота щодо розміщення полковника юстиції ОСОБА_6 на посадах в Збройних Силах України, як військовослужбовця, вивільненого у зв`язку з проведенням організаційних заходів.

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.08.2014 № 446 ОСОБА_6 було призначено начальником відділу аналізу та профілактики правопорушень управління по роботі з особовим складом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Однак, до ІНФОРМАЦІЯ_1 він не прибув та посаду не прийняв.

Разом з тим призначення на вищезазначену посаду було оскаржено полковником юстиції ОСОБА_6 в судовому порядку.

На виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 по справі № 826/11977/14 наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.01.2015 № 13 пункт наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.08.2014 № 446 про призначення полковника юстиції ОСОБА_6 начальником відділу аналізу та профілактики правопорушень управління по роботі з особовим складом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України скасовано як нереалізований.

Таким чином, відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.11.2013 №763, враховуючи наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.01.2015 № 13, полковник юстиції ОСОБА_6 перебував у розпорядженні начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України та на термін перебування у розпорядженні був залишений на всіх видах забезпечення та у списках Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України з виконанням обов`язків військової служби в межах, визначених командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Крім того, з метою встановлення причин та умов, що призвели до відсутності полковника юстиції ОСОБА_6 на військовій службі та невиконання обов`язків військової служби відповідно до наказу Генерального штабу України Збройних Сил України від 12.07.2016 № 286 проведено службове розслідування, яким встановлено порушення полковником юстиції ОСОБА_6 вимог наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 08 березня 2014 року № 42, абзацу третього підпункту 16 пункту 116, абзацу другого пункту 148 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (із змінами), абзаців другого, п`ятого статті 11, абзацу другого статті 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, абзацу другого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, рішення начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, доведеного телеграмою тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу від 12 листопада 2013 року № 300/1/С/3804, наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.01.15 № 13.

Після завершення службового розслідування полковнику юстиції ОСОБА_6 було запропоновано прибути на бесіду до начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, але у визначений час на бесіду він не прибув, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 24.09.2016 № 361 Про результати службового розслідування на полковника юстиції ОСОБА_6 накладено дисциплінарне стягнення - позбавлення військового звання.

Таким чином в діях ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 402 та ст. 407 КК України.

Однак у відповідь на запит від 15.08.2019 №316/1/1395 про надання інформації щодо результатів досудового розслідування кримінального провадження №0000112 Військовою прокуратурою Деснянського гарнізону від 04.09.2019 № 40/4344 вих. - 19 надано копію постанови слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону від 30.05.2019 про закриття кримінального провадження №0000112 від 14.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 402 та ч. З ст. ст. 407 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_6 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що винесена слідчим постанова всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Так, в постанові про закриття кримінального провадження від 30.05.2019 зазначено, що у зв`язку із відсутністю конкретної вимоги в наказі Міністерства оборони України від 02.04.2014 № 218 з якої саме дати ОСОБА_6 повернутися у розпорядження до начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, то правові підстави для повернення до Генерального штабу Збройних Сил України відсутні.

Зазначене вище не відповідає дійсності оскільки, відповідно до статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець, який отримав наказ має право звернутись до відповідного начальника з проханням його уточнити. Про виконання або не виконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Однак в постанові про закриття кримінального провадження від 30.05.2019 жодних відомостей про пояснення ОСОБА_6 або інших осіб, в частині щодо неможливості виконання наказу Міністерства оборони України від 02.04.2014 №218 про повернення у розпорядження до начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України немає. Крім того, про існування будь-яких об`єктивних перешкод такого повернення не зазначено також.

У судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав, та пояснив, що під час досудового розслідування слідчим не у повному обсязі досліджені всі обставини кримінального провадження, не допитані ключеві свідки, не надано належної правової оцінки матеріалам кримінального провадження та дійсним обставинам, внаслідок чого висновок слідчого про закриття кримінального провадження про відсутність в діяннях ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.402 та ст.407 КК України, є передчасним.

Прокурор у судовому засіданні вважав оскаржувану постанову обґрунтованою та мотивованою, питання щодо її щодо скасування залишив на розгляд суду.

Заслухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга представника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.05.2019 року підлягає задоволенню із наступних підстав:

одним з принципів кримінального провадження є законність, що передбачає серед іншого обов`язок органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала щодо скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію, або зобов`язання вчинити певну дію.

Військовою прокуратурою Деснянського гарнізону здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000112 від за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 402 та ч. 3 ст. 407 КК України. Відомості про дане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР за заявою Генерального штабу Збройних Сил України.

30.05.2019 року слідчим військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000112 від 14.07.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 402 та ч. 3 ст. 407 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як виходить із абзацу другого мотивувальної частини оскаржуваної постанови досудовим розслідуванням було встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом Департаменту юридичного забезпечені Міністерства оборони України полковник юстиції ОСОБА_6 з 3 квітня 2014 року по 20 червня 2014 року неналежним чином виконував свої посадові обов`язки та був відсутній за місцем служби без поважних причин. Він ж вчинив непокору, тобто інше умисне невиконання наказів в.о. Міністра Оборони України від 02.04.2014 року №218, ТВО начальника Генеральної штабу - Головнокомандувача ЗС України від 03.07.2014 року №37 начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України від 28.01.2015 року №13.

При цьому у останньому абзаці постанови, слідчим зроблено висновок, що у ході досудового розслідування факту непокори ОСОБА_6 , тобто іншого умисного невиконання ним наказів начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України та Міністра оборони України, не встановлено, а також відсутні достатні дані, які б вказували на вчинення полковником юстиції ОСОБА_6 ухилення від військової служби без поважних причин, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України.

Таким чином, вищевикладені висновки, які містить оскаржувана постанова, явно суперечать один одному.

Також, слідчий у постанові посилається на те, що період з 03.04.2014 по 20.06.2015 полковник юстиції ОСОБА_6 перебував на території Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗСУ всього 6 раз, у середньому по 3 години кожного разу, а саме: 08.04.2014 з 13:39 по 16:39 год., 17.04.2014 з 12:00 по 15:36 год, з 13:09 по 16:29 год, 23.05.2014 з 14:48 по 17:43 год, 06.06.2014 з 11:31 по 16:43 год. Крім того, 13.06.2014 об 11 год. 00 хв. полковник юстиції ОСОБА_6 намагався пройти через КПП МОУ, але у доступі йому було відмовлено. 10.03.2014 приблизно о 10 год. 00 хв. під час перетину блок-посту поблизу м. Армянська тимчасового окупованої Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 затримано невстановленими особами та поміщено до підвального приміщення до 23 год. 00 хв. того ж дня. 11.03.2014 ОСОБА_6 прибув до своєї матері - ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де зупинився на ніч. 12.03.2014 ОСОБА_6 прибув на територію Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України за адресою: пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ. Після прибуття 12.03.2014 до Генерального штабу Збройних Сил України у відрядження зазначений військовослужбовець усупереч вимог п. 116 Положення в установленому порядку не був поставлений на облік, а обов`язки військової служби йому не були визначені ні начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України, ні командувачем Військово- Морських Сил Збройних Сил України.

При цьому постанова не містить жодних посилань на конкретні матеріали кримінального провадження, які дали підстави слідчому дійти зазначених вище висновків.

Крім цього, одним із мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчий вказує те, що частина наказів начальника Генерального штабу Збройних Сил України та Міністра оборони України, невиконання який інкримінувалося ОСОБА_8 , скасовані у судовому порядку. При цьому, які саме накази скасовано слідчий у постанові не зазначає. Суд звертає увагу, що ухвалою від 27 квітня 2015 року Вищого адміністративного суду України відкрито провадження за касаційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправним дій, визнання протиправним та скасування наказу в частині. Ухвалою від 04 вересня 2019 року дану касаційну скаргу прийнято до провадження Касаційним адміністративним судом. Розгляд справи на даний час триває.

Висновок про те, що усупереч вимог п.117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, не дивлячись на те, що місце перебування ОСОБА_6 відомо, з військовослужбовцем підтримується зв`язок і останній прибуває на територію Генерального штабу Збройних Сил України та Міністерства оборони України за вимогою, з 06.11.2013, службовими особами Генерального штабу Збройних Сил України та Міністерства оборони України здійснюється тривала бездіяльність як щодо призначення ОСОБА_6 на посаду, так і щодо поставлення його на облік та покладення обов`язків військової служби у розпорядженні, без будь-яких об`єктивних на те причин, слідчим взагалі нічим не обґрунтовано.

Вищевказані недоліки, допущені органом досудового розслідування, зумовлюють скасування постанови, що є предметом даного судового оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 110, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу представника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.05.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 від 30.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0000112 від 14.07.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 402 та ч. 3 ст. 407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя