печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000293,

В С Т А Н О В И В:

У квітні до суду надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000293.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 від 08.02.2018 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за фактом у таємного викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_9 , 01 липня 2014 року, у невстановлений слідством час, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , отримав вхідний дзвінок від ОСОБА_7 , який повідомив про те, що у нього є розмова до ОСОБА_9

02.07.2014, біля 08:00 години, ОСОБА_9 працюючи охоронцем в ТОВ «Спрут» прибувши на своє робоче для здійснення охорони будинку за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_10 де також проживає дружина ОСОБА_11 зустрівшись із ОСОБА_7 який працює домоправителем у вказаному домоволодінні, останній маючи злочинний умисел на таємне викрадення майна належного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вступив у попередню змову із ОСОБА_9 попрохав останнього відчинити будинок та не перешкоджати йому у реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_9 надав свою добровільну згоду, відчинив приміщення вказаного вище будинку, та вийшов до свого робочого місця спостерігати щоб ніхто не побачив їх злочинні дії.

ОСОБА_9 та ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на викрадення майна належного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 користуючись відсутністю їх контролю за своїм майном, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_7 знаходячись в кімнаті відпочинку, зробивши отвір в стелі, де зберігались грошові кошти, умисно, таємно, з корисливих мотивів, здійснили крадіжку грошових коштів в сумі 900 000 доларів США належних ОСОБА_10 та 1 100 000 доларів США належних ОСОБА_11 що складає 23 660 000 гривень відповідно до курсу НБУ, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_7 викрадені грошові кошти розподілили між собою та витрачали на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на суми 55 500 000 грн.

04.02.2019 повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, наголосивши на відсутності будь-яких ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисників.

Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисників, думку прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 від 08.02.2018 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за фактом у таємного викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

04.02.2019 повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції» суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. Розглядаючи скаргу у справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року ЄСПЛ підкреслив, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів». У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри підтверджується заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту як свідка співробітника - ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості свідка працівника ТОВ «Тріумф 21» - ОСОБА_13 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 ; постановою про визнання вилучених у ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 235 000 доларів США, також показаннями наданими потерпілим у судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри, обґрунтування існування ризиків наведених слідчим та прокурором у клопотанні, та приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, корисливий мотив кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 960 500 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде належним засобом процесуального стримування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 00002938 залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у вигляді застави.

Розмір застави визначити у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 26268059,

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ,

Код банку отримувача: (МФО) 820172,

Рахунок отримувача: 2089.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Покласти на ОСОБА_7 наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до органу досудового слідства, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293;

- повідомляти слідчого, прокурора який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваним ОСОБА_9 у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 04.07.2019.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться 31.05.2019 о 09-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1