Дата документу 17.10.2019 Справа № 331/1376/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1376/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1260/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.366-1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора з доповненням у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2019 року, якою

повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 24.03.2017 р., відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, прокурору Запорізької області для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.
За наслідками перевірки якого у підготовчому судовому засіданні суд встановив, що формулювання обвинувачення викладене не конкретно та некоректно, що перешкоджає обвинуваченому підготуватися до захисту, тобто вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, про невідповідність Реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт повернуто прокурору Запорізької області.
Судом зазначено, що в обвинувальному акті не конкретизовано, якою особою є обвинувачений, виходячи зі змісту диспозиції ст.366-1 КК України. Крім того, всупереч вимогам КПК України слідчий в обвинувальному акті не зазначає суб`єктивну сторону злочину, а саме на вчинення яких дій або бездіяльності мав умисел ОСОБА_7 , не зазначені мотиви вчинення інкримінованого йому злочину. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час досудового розслідування порушено вимоги КПК України щодо підслідності, а тому обвинувальний акт підписаний не уповноваженою особою слідчим Національної поліції.

В апеляційній скарзі і доповненні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , посилається на хибність висновків суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору. Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК України. Органом досудового розслідування та прокурором дотримано вимоги, передбачені ст.291 КПК України, при його складанні та затверджені, в обвинувальному акті містяться всі необхідні обов`язкові реквізити.
Просить скасувати ухвалу від 10.06.2019 та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції; підозрюваного і його захисників, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали ухвалу суду законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.4 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що: досудове розслідування було проведено не уповноваженим органом; не конкретизовано, якою особою є обвинувачений, і не зазначає суб`єктивну сторону злочину, а саме на вчинення яких дій або бездіяльності мав умисел ОСОБА_7 ;не конкретизовано орган, яким визначено форму декларації; реєстру матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України; не ґрунтуються на вимогах КПК України.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладені повно та зрозуміло.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 фактичні обставини в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 , є депутатом (однак вказана обставина не свідчить що він не є службовою особою органу місцевого самоврядування); що обвинувачений діяв умисно.
Посилаючись на неконкретність висунутого обвинувачення, відсутність суб`єктивної сторони і порушення підслідності, суд перейшов до аналізу доведеності обвинувачення, вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання та фактично почав дослідження обставин кримінального провадження, перевіряючи наявність елементів складу злочину, оцінки належності і допустимості доказів, про що навіть зробив вказівку в ухвалі. Колегія суддів вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є передчасними. Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

Національне агентство з питань запобіганню корупції має скорочену назву «Національне агентство», яка зроблена законодавцем і міститься в Законі України «Про запобіганню корупції», тому вказівка в обвинувальному акті «Національне агентство», а не повна назва агентства, не може бути визнана підставою для повернення обвинувального акту.
Невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України, так само не може бути визнана підставою для повернення обвинувального акту, до того ж такої невідповідності колегією суддів не встановлено. Доводи і заперечення прокурора з приводу причин не зазначення в реєстрі про призначення почеркознавчої експертизи певних відомостей, мають перевірятися при розгляді провадження по суті адже наслідком перевірки є висновок щодо належності і допустимості певних доказів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної підстави для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбаченим ст.291 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав, не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду, відповідно до положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу з доповненням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2019 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 24.03.2017 р., відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, прокурору Запорізької області для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку, скасувати.
Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4