Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/753/19
Провадження № 1-кс/935/1537/19
У Х В А Л А
Іменем України
21 листопада 2019 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора………………….... ОСОБА_3 ,
слідчого……………………… ОСОБА_4 ,
підозрюваного………………. ОСОБА_5 ,
захисника……………………. ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,
клопотання заступника начальника слідчого відділення Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області,
погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури,
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 09.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня Попільнянського району, Житомирської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2019 Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,.
ВСТАНОВИВ:
Слідчий 21.11.2019 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , визначивши розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у межах 103 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 501424 гривень.

Із клопотання слідує, що впровадженні СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000190, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2019.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут наркотичних засобів, діючи спільно групою осіб разом із ОСОБА_7 налагодили канал збуту наркотичного засобу метадон на території Попільнянського району, Житомирської області.
Так 17 жовтня 2019 року ОСОБА_8 з метою подальшого збуту на території Житомирської області, передав ОСОБА_9 невстановлену кількість наркотичного засобу метадон. Останній вище вказаний наркотичний засіб збув ОСОБА_7 , який за вказаний наркотичний засіб перерахував грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_9 .. В свою чергу ОСОБА_7 після отримання вказаного наркотичного засобу перевіз його до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив на зберіганні з метою збуту.
Після цього, 19.10.2019 року в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено оперативну закупку наркотичного засобу - метадон, під час якої ОСОБА_7 діючи групою осіб з ОСОБА_5 перебуваючи по вул. прикордонників в с. Попільня, Попільнянського району через останнього, умисно, за грошову винагороду в розмірі 1000 грн., незаконно збув легендованій особі ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), три згортки з кристалічною речовиною білого кольору, що в своєму складі містить наркотичний засіб метадон загальною масою 0, 06394 г.
В подальшому, 19.10.2019 в період часу з 17 год. 16 хв. по 17 год. 35 хв. ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) перебуваючи поблизу АЗС «ТНК за адресою: Житомирська область, смт. Попільня вул. Прикордонників 70-а, в присутності двох понятих, співробітникам поліції добровільно видав три згортки з кристалічною речовиною білого кольору, що в своєму складі містить наркотичний засіб метадон загальною масою 0, 06394 г, який він придбав в рамках проведення оперативної закупки.
Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та збуті наркотичних засобів вчинених за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України ( далі злочин).

Підставою клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 щодо поданого клопотання заперечивта просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення не заперечує, в учиненому розкаявсь.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 щодо клопотання заперечила, просила застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки підозрюваний свою причетність не заперечує, а зазначені ризики є необгрунтованими та недоведеними.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обгрунтовується слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

19.11.2019 ОСОБА_5 затримано на підставі п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України та 20.11.2019 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 21.11.2019 о 14 год 27 хв.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він є особою молодого віку, відбував реальне покарання, вчинив інкриміноване діяння в період іспитового строку, має місце проживання, офіційно не працевлаштований.
Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення інкримінованого діяння, сам характер скоєного злочину, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється корисливим мотивом, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи те, що злочини, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
А тому вважаю за можливе визначити підозрюваному заставу, згідно ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 80280 грн., відповідно і достатньою у даному кримінальному провадженні для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків під час досудового розслідування.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, - слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесят) діб.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 19 листопада 2019 року.
Визначити строк дії даної ухвали до 17 січня 2020 року.
Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 80280 (вісімдесят тисяч двісті вісімдесят ) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.
У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави, і зобов`язати його прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1