У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування № 0001354 від 25.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Дане клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської Федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

На початку квітня 2014 року більш точну дату встановити не представилось можливим гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», під командуванням ОСОБА_5 . Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, ОСОБА_4 знаходився у м. Слов`янськ, Донецької області, де йому було передано у використання вогнепальну зброю, набої для неї, формений одяг та військове спорядження.

Продовжуючи протиправну діяльність, у квітні 2014 року, ОСОБА_4 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України військового формування, систематично виконував накази свого керівництва та будучи бійцем незаконного збройного формування, здійснював контрольно-перепускний режим та огляд автотранспорту на блок-постах зі зброєю в руках, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Таким чином, дії ОСОБА_4 , та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме з квітня 2014 року та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецькій області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

03 лютого 2015 року, відповідно до ст.ст. 276,277,278 КПК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручена внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 оскільки останній за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ч. З ст. 111 КПК України для вручення повідомлень.

03 грудня 2015 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 .

Вина підозрюваного підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків, протоколами слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків, іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років.

Підозрюваний ОСОБА_4 ухиляється від явки до СВ Слов`янського ВП, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню.

Посилаючись на наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, постановою слідчого від 03.02.2015 р. оголошений в розшук.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим при зверненні до суду з вказаним клопотанням на підтвердження наявності ризиків, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, надана постанова слідчого від 03.02.2015 року про оголошення останнього у розшук, однак, підтверджень того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук не надано.

Крім того, 03.02.2015 року слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, та, останнього оголошено у розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Проте, всупереч вищенаведеній нормі процесуального права, дане повідомлення про підозру від 03.02.2015 року взагалі не було вручено жодній особі, слідчим не було здійснено жодного заходу, спрямованого на фактичне повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_4 не можна вважати особою, що набула статусу підозрюваного.

Таким чином , сукупність наданих суду матеріалів та вищевикладені обставини дозволяють суду постановити рішення про відмову в обранні відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст.ст. 42, 135, 188, 278 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001354 від 25.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1