Провадження № 1-кс/344/7593/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ТОВ «Праймфорт» адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ТОВ «Прймфорт» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Праймфорт» адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить зобов`язати старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_5 повернути представнику ТОВ «ПРаймфорт» тимчасово вилучені речі та предмети під час обшуку 01.08.2019 року за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Вагилевича 10, а саме: 14 системних блоків, 1 моноблок, грошові кошти в сумі 30 805 грн.

Скарга обґрунтована тим, що вилучення майна відбулось незаконно, а саме: обшук та вилучення здійснено особою, не визначеною для таких дій ухвалою суду; обшук проведено співробітниками органу, який не має права на проведення досудового розслідування; кримінальне провадження розслідується з порушенням правил підслідності, без постійного фіксування відеозапису; обшук проведено у юридичної особи, яка не має жодного відношення до грального бізнесу, а здійснює розповсюдження державних лотерей; вилучене майно не відноситься до гральних автоматів, не використовується для азартних ігор; в ході обшуку вилучені речі, дозвіл на вилучення яких слідчим суддею не наданий; всупереч заборони вилучена частина електронної інформаційної системи.

Представник ТОВ «Праймфорт» в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив скаргу задоволити.

Слідчий просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки вилучене майно визнано речовим доказом та на нього ухвалою слідчого судді від 02.08.2019 року накладено арешт, жодних зауважень в протоколі обшуку адвокат не вказано. Після проведення всіх необхідних експертиз буде встановлено чи вилучене майно належить до гральних автоматів та може використовуватись для азартних ігор.

Прокурор просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУДФС в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2019 року та надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, спеціальної техніки та комплектуючих до неї засобів для зайняття незаконною господарською діяльністю у вигляді зайняття гральним бізнесом, різного роду чеків, чорнових записів, в яких відображено «чорнову» бухгалтерію, платіжних терміналів самообслуговування.

На підставі даної ухвали 01 серпня 2019 року органом досудового розслідування проведено обшук у вказаному приміщенні та вилучено майно та грошові кошти із подальшим його описом у протоколі обшуку.
Вилучені в ході обшуку предмети, речі, грошові кошти 02.08.2019 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки у слідства є підстави вважати, що дані засоби використовувались для зайняття незаконним гральним бізнесом, а грошові кошти є доходом від такої незаконної діяльності.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Водночас за змістом ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мас право проводити вимірювання, фотографування, і звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином режим тимчасово вилученого майна поширюється лише на те вилучене в ході обшуку майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Слідчий 02.08.2019 року звернувся до слідчого судді із клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку, в тому числі на грошові кошти, які не були вказані в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук.

Ухвалою слідчого судді від 02.08.2019 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на грошові кошти в сумі 26 647 грн.

Доказів того, що слідчими було вилучено грошові кошти в сумі 30 000 грн. представником заявника слідчому судді не надано.

Що стосується іншого майна, яке вилучено під час обшуку, 14 системних блоків, 1 моноблок, то слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на обшук від 01.08.2019 року надано дозвіл на відшукування та вилучення вказаних речей, а тому немає необхідності в накладенні арешту на них.

Що стосується твердження представника заявника про те, що обшук проведено особою, яка не вказана в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, то в статті 235 КПК України не зазначено про обов`язок слідчого судді вказувати особу, якій надається право на проведення обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про:
1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали;
2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук;
3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала;
4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку;
5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;
6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
В ч. 1 ст. 236 КПК України зазначено, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором.
Як вбачається із протоколу обшуку, обшук проводився слідчим.
Щодо твердження представника заявника про те, що обшук проведено співробітниками органу, який не має права на проведення досудового розслідування та з порушенням правил підслідності, то відповідно до постанови заступника прокурора Івано-Франківської області від 23.05.2019 року здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2016 року доручено СУ ФР ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Щодо твердження про те, що обшук проводився без постійного фіксування відеозаписом, то адвокат ОСОБА_3 був присутній при проведенні обшуку, але в протоколі обшуку ним жодних зауважень з даного приводу не зазначено.

Щодо твердження про те, що обшук проведено у юридичної особи, яка не має жодного відношення до грального бізнесу, а здійснює розповсюдження державних лотерей; вилучене майно не відноситься до гральних автоматів, не використовується для азартних ігор; всупереч заборони вилучена частина електронної інформаційної системи, то вказані обставини ще підлягають встановленню під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз обладнання та інформаційних систем.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ТОВ «Прймфорт» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 12 серпня 2019 року о 08 год. 30 хв.