ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/5619/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2434/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
Іменем України

13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2019р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком на 60 днів тобто до 16 серпня 2019 року, який обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.1 си.115 КК України.
При розв`язанні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суду не було надано. Крім того, суд враховував суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а також ймовірність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим та відомостей щодо його особи, може ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу, оскільки вона не законна, невмотивована та не обґрунтована і звільнити його з під варти.

Вислухавши доповідь головуючого, думку сторони захисту, які просили задовольнити апеляційну скаргу, а також думку прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції правомірним, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з копії ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2019р. (т.1 а.с.10) прокурор в судовому засіданні вважав необхідним продовжити застосованя запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, в той час, як обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу. Крім того, обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на практику Європейського суду щодо порушення «розумного строку» розгляду справи, а також зазначив, що не скоював злочину, який йому інкримінується і послався на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Як випливає з положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому п.1 ч.4 ст.183 КПК України наділяє суд правом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання прокурора у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років і продовжив цей строк до 16.08.2019р., оскільки Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, то колегія суддів вважає прийняте рішення правомірним.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що стосовно обвинуваченого з 11.01.2016р. (т.1 а.с.19-21) був обраний запобіжний захід тримання під вартою. Зі змісту цієї ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.01.2016р. (т.1 а.с.21) вбачається, що ОСОБА_8 до цього вже неодноразово судимий і це підтверджується довідкою №374-04012016/63062 (т.1 а.с.32).
Іншим рішенням того ж суду від 16.06.2016р. з посиланням на правові позиції Європейського суду з прав людини підтверджений раніше зроблений висновок про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 (т.1 а.с.22-27).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, приймаючи до уваги, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, що висновки суду підтверджуються дослідженими у суду доказами, колегія суддів, приходить до переконання про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення суду першої інстанції.
Крім того, на час розгляду справи, оскаржувана ухвала втратила свою актуальність з огляду на те, що 09.08.2019р. районним судом постановлена інша ухвала, яка продовжила строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалуКомінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2019р. відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді