Справа № 464/1206/19
пр.№ 1-кп/464/252/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000136 від 16.01.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 10.08.2018 Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 09.01.2019 близько 13:30 год. перебуваючи в приміщенні АЗС №ЛВ 11, котре належить ТзОВ «ОККО - РІТЕЙЛ», що за адресою: м.Львів, вул.Дж.Вашингтона, 12, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ТзОВ «ОККО - РІТЕЙЛ», а саме: набір рожково-накидних ключів «AKN12», вартістю 221 грн., 98 коп., після чого з викраденим товаром покинув приміщення магазину. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальну шкоду на суму 221 грн., 98 коп.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Представник потерпілого ТзОВ «ОККО - РІТЕЙЛ» - ОСОБА_6 та підозрюваний на той час ОСОБА_3 під час досудового розслідування 22.02.2019 уклали угоду про примирення, відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому та сторони погодилися на призначення останньому покарання із врахуванням ст.69-1 КК України, за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, звільнивши його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням відповідних обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

У відповідності до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до висновку про відповідність угоди вимогам КПК України та можливість ухвалення вироку із таких мотивів.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України є вірною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення середньої тяжкості, шкода завдана лише інтересам потерпілого, підсудний повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, що є обставинами, що пом`якшують покарання, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше судимий.

Відтак, призначення узгодженого між сторонами міри покарання відповідає санкції статті ч.2 ст.185 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству. Наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам роз`яснені та їм зрозумілі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення вироку, яким слід затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 468, 469, 473-475 КПК України,-

у х в а л и в :

угоду про примирення, укладену 22.02.2019 між потерпілим ТзОВ «ОККО - РІТЕЙЛ» та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000136 від 16.01.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі диск з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1