Справа №585/1190/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/661/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 16 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого:

1) за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 24 жовтня 2002 року, за ст. ст. 186 ч. 2; 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки і 6 місяців із звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом 2 років іспитового строку;

2) за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, від 16 травня 2005 року, за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки, звільнений 2 листопада 2007 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова, від 25 жовтня 2007 року, умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 4 дні;

3) вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, від 14 травня 2010 року, за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років, звільнений 1 червня 2013 року після відбуття строку покарання;

4) вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 15 липня 2015 року, за ст. 187 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 9 років з конфіскацією майна

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року.

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 в якому він просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, за період з 4 серпня 2016 року по 4 вересня 2017 року, та з 6 вересня по 24 лютого 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 16 травня 2019 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області, від 17 березня 2016 року, ОСОБА_8 було зараховано строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 червня 2014 року по 17 березня 2016 року, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

У той же час суд вказав, що в частині зарахування у строк покарання перебування засудженого ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі з 4 серпня 2016 року по 4 вересня 2017 року, та 6 вересня 2018 року по 24 лютого 2019 року задоволенню не підлягає, так як період його перебування під вартою у слідчому ізоляторі, коли вирок набрав законної сили та термін його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є попереднім ув`язненням.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_8 в якій він ставить питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, у період його перебування у слідчому ізоляторі з 20 червня 2017 року по 4 вересня 2017 року.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_8 та думку захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був засуджений за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 15 липня 2015 року, за ст. 187 ч. 3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна (а. п. 13 14).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області, від 17 березня 2016 року, з врахуванням ухвал про виправлення описки, від 5 квітня 2016 року та 14 липня 2016 року, вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 15 липня 2015 року, було залишено без змін та, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, ОСОБА_8 було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 червня 2014 року по 17 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. (а. п. 17 18).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 листопада 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області, від 17 березня 2016 року, відносно ОСОБА_8 , було залишено без змін. (а. п. 23 )

Судом першої інстанції було встановлено, що за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 21 липня 2016 року, 6 серпня 2016 року засуджений ОСОБА_8 був етапований до Харківського СІЗО з метою його доставки до Комінтернівського районного суду м Харкова для ознайомлення ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження за його клопотанням.

Разом з тим, за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 2 травня 2018 року, за клопотанням ОСОБА_8 про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, 7 вересня 2018 року ОСОБА_8 був поміщений до Харківського слідчого ізолятора з метою подальшої його доставки до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

За таких обставин колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 4 серпня 2016 року по 4 вересня 2017 року у строк покарання, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, що діяла в редакції Закону України № 838 VIII, від 26.11.2015 р., суд дійшов до законного висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки зарахування у строк покарання перебування ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі під час етапування його з виправних колоній з метою ознайомлення з матеріалами справи за його клопотанням, задоволенню не підлягає, так як цей період його перебування під вартою приходився на той час коли вирок набрав законної сили і виконувався, у зв`язку з чим цей період часу не є часом попереднього ув`язнення ОСОБА_8 .

За наведених обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо необхідності зарахування строку його знаходження у Харківському слідчому ізоляторі за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, що діяла в редакції Закону України № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, у період його перебування у слідчому ізоляторі за період з 20 червня 2017 року по 4 вересня 2017 року, колегія суддів знаходить необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів, знаходячи ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 16 травня 2019 року, законною, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 16 травня 2019 року, про відмову засудженому за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 15 липня 2015 року, ОСОБА_8 у зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 х місяців з часу її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у цей же строк з часу отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4