1Справа № 335/7679/19 1-кс/335/4823/2019
УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням процесуального керівника звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 15 липня 2019 року отримано ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 .
Цього ж дня, за вказаною адресою було проведено обшук в ході якого було вилучене майно, яке має значення речових доказів по кримінальному провадженню та дозвіл на відшукання якого прямо не наданий у вказаній ухвалі на обшук, у зв`язку з чим на нього як на тимчасове вилучене майно необхідно накласти арешт, а саме: грошові кошти у сумі 2200 доларів США, у кількості 22 купюр, номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LF 44706760F, LE73274644C, LL36646019D, LF 81230136B, LA81230136B, AB19358350T, HB92904346M, HB13185465, HH75470504A, HK93801991C, HL50584680D, AB30791045E, FF32217621A, HL10543345E, KB82060680I, KL69865925B, KB73934686M, LB35800082M, MB89012223G, LD31413017D, LD48666089D, LM30332665C; мобільний телефон «XIAOMI REDMI 4A» imei НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 з двома сім картами «Vodafone» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .
Слідчий вказує, що вилучені в ході даного обшуку речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню та повністю відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України. З метою запобігання знищенню даного майна на нього необхідно накласти арешт.
Слідчий клопотання підтримав, про що зазначив в поданій слідчому судді заяві.
Власник майна у судове засідання не з`явився.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності учасників процесу, без проведення фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Вивчивши клопотання дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження підтверджують, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому може бути використане як речові докази у кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст. 100, 117, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , а саме:
- грошові кошти у сумі 2200 доларів США, у кількості 22 купюр, номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LF 44706760F, LE73274644C, LL36646019D, LF 81230136B, LA81230136B, AB19358350T, HB92904346M, HB13185465, HH75470504A, HK93801991C, HL50584680D, AB30791045E, FF32217621A, HL10543345E, KB82060680I, KL69865925B, KB73934686M, LB35800082M, MB89012223G, LD31413017D, LD48666089D, LM30332665C;
- мобільний телефон «XIAOMI REDMI 4A» imei НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 з двома сім картами «Vodafone» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1