Провадження № 1-кп/537/159/2019
Справа № 537/2423/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.04.2019 року за №0000691, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.1995 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік.

- 04.03.1998 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.206 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 300 грн.

- 29.01.2001 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.140 ч.3, ст.140 ч.2, ст.17, ст.140 ч.2, ст.145 ч.1, ст.42, ст.43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. 09.07.2002 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік, 3 місяці 20 днів.

- 22.09.2003 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 12.08.2005 року звільнений по відбуттю покарання.

- 23.09.2009 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309, ч.3 ст.187, ст.70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Звільнений 13.03.2015 року по відбуттю строку покарання.

- 10.06.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

- 22.07.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
12.04.2019 року о 12 год. 05 хв. в приміщенні магазину "Ева" №658, розташованого за адресою Полтавська область м. Кременчук вул. Першотравнева буд. №43, ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав туалетну воду "Salvador Dali Laguna" 30 мл, вартістю 248,75 грн., що належить ТОВ "РУШ". Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ТОВ "РУШ" матеріальну шкоду в розмірі 248,75 грн.

Також 13.04.2019 року о 10 год. 53 хв. в приміщенні магазину "Ева" №658, розташованого за адресою Полтавська область м. Кременчук вул. Першотравнева буд. №43, ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав туалетну воду "Versace Bright Crystal" 30 мл, вартістю 673,40 грн., що належить ТОВ "РУШ".

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.04.2019 року об 11 год. 19 хв. в приміщенні магазину "Ева" №658, розташованого за адресою Полтавська область м. Кременчук вул. Першотравнева буд. №43, ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав туалетну воду "Versace Bright Crystal" 50 мл, вартістю 844,24 грн., що належить ТОВ "РУШ".

Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ТОВ "РУШ" матеріальну шкоду в загальному розмірі 1517,64 грн.

16.04.2019 року о 10 год. 53 хв. в приміщенні магазину "Ева" №658, розташованого за адресою Полтавська область м. Кременчук вул. Першотравнева буд. №43, ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав туалетну воду "Versace Pour Homme" 100 мл, вартістю 849,29 грн., що належить ТОВ "РУШ". Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ТОВ "РУШ" матеріальну шкоду в розмірі 849,29 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме повторне таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті. Повідомив, що є наркозалежною особою. Вчинив 3 епізоди крадіжки у зв`язку з відсутністю коштів на чергові дози наркотичних засобів. На даний час намагається позбутися наркотичної залежності, у зв`язку з чим проживає в реабілітаційному центрі при церкві. Просив суд при призначенні покарання врахувати його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ТОВ "РУШ" ОСОБА_5 повідомив, що в магазині "Ева", розташованому за адресою Полтавська область м. Кременчук вул. Першотравнева буд. №43, щоденно проводиться часткова інвентаризація товару, при цьому декілька раз виявляли недостачу туалетної води. При перегляді відеоспостереження встановили, що туалетну воду декілька раз таємно викрадав чоловік. Його фотографії показали продавцям магазину. Тому коли цей чоловік вкотре зайшов в приміщення магазину, продавці впізнали в ньому крадія туалетної води. Таким чином крадій був затриманий. Після цього було встановлено його особу ОСОБА_4 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений та представник потерпілого, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а саме те, що від злочинів тяжких наслідків не настало. ОСОБА_4 вказав, де збув викрадене майно, тому працівники міліції змогли вилучити одну викрадену туалетну воду, та передали її на зберігання представнику потерпілого.

Потерпілі в письмових заявах не просили карати суворо ОСОБА_4 .

Прокурор в дебатах просив призначити ОСОБА_4 покарання арешт на строк 4 місяці.

Суду не було подано доказів в обґрунтування неможливості утримання ОСОБА_4 за станом здоров`я в умовах ізоляції від суспільства.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи, хоча є особою працездатного віку, не одружений, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

На щире каяття обвинуваченого вказує його процесуальна поведінка, який не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, що підтверджує його намір понести відповідальність за скоєний злочин, а також зміна ним способу життя його переїзд проживати до реабілітаційного центру.

Суд вважає, що одне лише визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про активне сприяння розкриттю вчиненого злочину.

Відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна, що було вилучено працівниками міліції у осіб, яким винуватий збув викрадене, не свідчить про добровільність відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 близьке до мінімального покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин, у виді арешту, відповідно до позиції прокурора в судових дебатах.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, чи із застосуванням ст.69 КК України, чи призначення покарання з послідуючим звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з тих підстав, що ОСОБА_4 повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, раніше неодноразово судимий, має 7 непогашених судимостей, звільнявся від відбування покарання з відстрочкою, умовно-достроково, але продовжив свою злочинну діяльність, що вказує на неможливість його виправлення без відбування покарання в умовах ізоляції, і цей факт також підтверджений досудовою доповіддю органу пробації.

Відповідно до положень абз.2 ч.23 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року зі змінами внесеними Постановою Пленуму ВСУ N 11 від 06.11.2009 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на наведене, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.06.2019 року та вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2019 року щодо ОСОБА_4 повинні виконуватися самостійно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 18.08.2018 року у справі №752/4026/17, провадження №51-4631км18.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід.

У справі "Руслан Яковенко проти України" в рішенні від 04.06.2015 року Європейський Суд з прав людини встановив порушення ст. 5 Конвенції в частині залишення без змін запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироку законної сили, що очевидно виходив за межі строку призначеного покарання. Встановив, що якби заявник вирішив оскаржити вирок, то набрання ним законної сили було б затримано на невизначений строк. І таким чином погодився із твердженням заявника, що ціною за реалізацію його права на оскарження була його свобода. Тому Європейський суд дійшов висновку, що було порушено ст.2 Протоколу №7 до Конвенції.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили, оскільки в разі оскарження вироку такий запобіжний захід очевидно вийде за межі строку призначеного покарання.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який не чинив перешкод у встановленні істини у справі, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання арешт на строк 4 місяці.

Строк покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.06.2019 року у справі №524/3668/19 та вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2019 року у справі №537/2779/19 щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Речові докази: туалетну воду "Salvador Dali Laguna" 30 мл, яка знаходиться на зберіганні представника потерпілого ОСОБА_5 повернути власнику ТОВ "РУШ".

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1