ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2610/18 Номер провадження 11-кп/814/1053/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000461 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 09 липня 2019 року,

встановила:
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
обвинуваченої за ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 393, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 396 КК України,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 15.15 год. 09.07.2019 по 15.15 год. 06.09.2019.

Таке рішення суд мотивував наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кількох тяжких злочинів, вчинених у складі організованої групи; обгрунтованої підозри, яка перевірена судом при обранні запобіжного заходу; тяжкістю покарання, що загрожує; ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: зможе переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. А також зазначив про відсутність жодних даних, які свідчать про виникнення нових обставин, що могли істотно вплинути на можливість продовження тримання вартою та наявність підстав для зміни запобіжного заходу і розміру застави.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить ухвалу суду щодо продовження їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у мінімальному розмірі.

Свої вимоги обвинувачена мотивує тим, що суд не навів у своїй ухвалі підтверджень наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки прокурор до свого клопотання не надав доказів на підтвердження ризиків, а суд в матеріалах провадження не має таких доказів.

Вважає, що суд безпідставно продовжив строк тримання під вартою та не змінив розмір застави, який був обраний, в порушення ст. 183 КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. При цьому судом не обгрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того стверджує, що суд не надав належної оцінки, наявності у неї малолітньої дитини.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000461 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 393, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 345, ч.3 ст. 369, ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 393, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 369 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 393, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 309 КК України.
09.07.2019 судом першої інстанції постановлено ухвалу, якою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Тому ухвалене судове рішення про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 підлягає перегляду в апеляційному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення суд, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначені ризики не зменшилися, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 та даних про особу обвинуваченої, наявність малолітньої дитини, дійшов правильного висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тобто обґрунтовано вважає, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому продовжив обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зміни розміру застави, обраної як альтернативний запобіжний захід. Не наводить таких підстав і сторона захисту під час перегляду рішення в суді апеляційної інстанції.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох умисних тяжких злочинів, у складі організованої групи, в даному провадженні судовий розгляд ще не завершено, не досліджено докази та не встановлені всі фактичні обстави провадження, а також враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених в клопотанні прокурора та ухвалі суду.
Враховуючи викладене, доводи обвинуваченої про відсутність доказів існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними.

Також, є неспроможними доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, відсутність відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою, а наявність малолітньої дитини, що враховано судом, не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_8 є правильним та лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, на час розгляду провадження, може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої. У зв`язку з цим рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.
Тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4