Дата документу 16.09.2019 Справа № 310/2388/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/2388/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1335/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвокат ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

розглянула 16 вересня 2019 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джетигара Кустанайської області, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

12.03.2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через отвір в огорожі, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, руками з землі, таємно, викрав металеву раму з дитячого велосипеда, на якій мається надпис «SNOW BYW», ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 24-5 від 22.03.2019р. складає 200 грн., та одноколісний ручний металевий культиватор вартістю 400 грн., які належать ОСОБА_9 , після чого, з викраденим залишив місце злочину, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 600 грн.
Крім того, 13.03.2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через отвір в огорожі, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, руками з землі, таємно, повторно викрав дитячий велосипед, на рамі якого мається надпис «Маша и ОСОБА_10 », ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 24-5 від 22.03.2019р. складає 779,85 грн., який належить ОСОБА_9 , після чого , з викраденим, залишив місце злочину, завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 19.03.2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись в с Успенівка Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , з метою побачити його власницю, раніше знайому ОСОБА_11 .. Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_8 побачив на землі належний ОСОБА_11 велосипед, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення даного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав велосипед «Україна» чоловічого типу, виробництва ХВЗ, на рамі якого є табличка з зображенням ластівки та гравіюванням «СССР», «ХВЗ», ринкова вартість якого, з урахуванням експлуатаційного зносу та пошкоджень від впливу зовнішніх факторів, станом на 19.03.2019р., згідно висновку експерта № 24-6 від 05.04.2019р. складає 533,33 грн., який належить ОСОБА_11 , після чого, з викраденим залишив місце злочину, завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2019 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на загальну суму 1716,00 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_12 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, не погоджується з вироком в частині призначення покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений давав пояснення, приймав участь в слідчих експериментах, позитивно характеризується, щиро розкаявся, є учасником АТО, хворіє, більше не буде скоювати злочини, став на шлях виправлення.

Просить вирок скасувати (змінити), призначити більш м`яке покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експерта, віднести за рахунок держави.

В судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи дані обставини та позицію захисника, який просив апеляційний розгляд проводити у відсутність ОСОБА_8 , відповідно до положень ч.4 ст. 401, ч.4 ст.405 КПК України, неявка ОСОБА_8 не перешкоджає апеляційному розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити подану апеляційну скаргу.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши про призначення мінімального покарання за сукупністю злочинів, просив вирок залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікацію дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції відповідають кваліфікації дій ОСОБА_8 .
Стосовно вимог апеляційної скарги щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких, особу винного, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризувався задовільно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, його відношення до скоєного.
Одночасно,відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, визначених відповідною частиною санкції статті та положеннями ст. 63 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_8 покарання.
Окрім того, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й також виправлення обвинуваченого, виховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів, а відтак, враховуючи вищезазначені обставини, те, що обвинуваченим вперше притягується до кримінальної відповідальності, поведінку обвинуваченого під час розгляду провадження, яка свідчила про критичне ставлення до вчиненого, що свідчить про його бажання виправитись, суд цілком аргументовано прийняв рішення про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.
При цьому місцевий суд взяв до уваги висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_8 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п. 34-35) і, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів обґрунтовано визнав, що виправлення обвинуваченого та його соціальна реабілітація можливі без ізоляції від суспільства, а відтак у відповідності до ст.ст. 75 КК України ОСОБА_8 належить звільненню від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, визначивши мінімальний термін іспитового строку.

Наведене відповідатиме принципам достатності, справедливості та забезпечить виправлення обвинуваченого, а також утримання останнього від вчинення нових злочинів,що відповідатиме меті покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Разом з тим, перевіривши вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимоги щодо призначення обвинуваченому покарання із застосування положень ст. 69 КК України у сукупності із встановленою відповідно до ст. 66 КК України лише однієї обставини та звільненням обвинуваченого від реального покарання з випробуванням є необґрунтованими.
За обставин призначення покарання обвинуваченому у мінімальному розмірі, зловживання останнім алкогольними напоями, наслідком чого є пере6бування на спецобліку, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування доОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, а отже і задоволення апеляційної вимоги з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначено покарання з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
Доводи захисника з приводу віднесення процесуальних витрат на рахунок держави, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України судова колегія розцінює як неспроможні.
Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4