Справа № 191/5029/18
Провадження № 1-кп/191/410/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження № 0001770 від 28.10.2018 на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , який народився у 1991 році січні місяці 4 дня у м. Канськ, Красноярського краю, Російської Федерації, тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
27 жовтня 2018 року, приблизно в 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, та бажаючи їх настання, зайшовши в залу будинку, за вказаною адресою, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, наніс сплячому на дивані потерпілому не менше двох ударів руками стисненими в кулаки в обличчя після чого схопивши руками під плечі, стягнув з дивану на підлогу, та наніс не менше двох ударів ногами в область голови справа. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, з метою заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 тримаючи руками під плечі, витяг потерпілого ОСОБА_5 з будинку у двір, та взявши в руки невстановлений слідством тупий твердий предмет схожий на дерев`яну палку, наніс останньому ще не менше двох ударів в область грудної клітки зліва, та не менше двох ударів в область поверхні обох сідниць, від яких потерпілий ОСОБА_5 втратив свідомість. Після цього, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, 27.10.2018 року, потерпілий ОСОБА_5 був госпіталізований до КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР».

Потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки; перелому 8-го та 9-го ребер зліва по середньо-пахвовій лінії; закритого лівобічного пневмотораксу; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку з цефалічним синдромом; численних поверхневих саден тулубу; забиття м`яких тканин обличчя, лівої вушної скойки; пара орбітальної гематоми зліва; численних саден шкіри голови, тулубу та кінцівок; забитої рани верхньої губи; синців обох сідниць. Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломами 8-го та 9-го ребер зліва по середньо-пахвовій лінії, ускладнених лівобічним пневмотораксом, за своїм характером, відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину так, як вони викладені вище.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився попередньо надавши заяву, про розгляд справи без його участі. Претензій матеріально та морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно

до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме: вилучені листя зі слідами речовини бурого кольору, два фрагменти дерев`яного штахету - знищити; спортивні штани та туфлі - повернути власнику ОСОБА_4 .
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1