Справа № 571/1742/19
Номер провадження 1-кп/555/201/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 рокум.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000401 від 30 липня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Рокитне, Рівненської області, українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, неодруженої, на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, особа з інвалідністю третьої групи, державних нагород та пільг не має, не депутата, раніше не судимої, проживаючої АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального право порушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в:

30 липня 2019 року, близько 15 години 50 хвилин, в кімнаті квартири по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_7 на ґрунті особистих, неприязних відносин виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту, який супроводжувався штовханиною, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопила ніж, який знаходився на столі та нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани здухвинної ділянки (передньої черевної стінки) справа (з продовженням раневого каналу у черевну порожнину), з ушкодженням м`яких тканин, брижі тонкої кишки та наскрізного ушкодження порожнистого органу - відрізку тонкої кишки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Отже своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує її дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та визнає ОСОБА_3 , винною у вчиненні вказаного злочину.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні по пред`явленому обвинуваченню винною себе визнала та беззастережно, підтвердила суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини справи як час, місце та спосіб вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Не заперечила тих обставин, які встановлені цим вироком та визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України повністю.

Суду показала, що вона дійсно проживає за адресою АДРЕСА_2 . 30 липня 2019 року за місцем проживання, між нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_7 виник конфлікт. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вона, тримаючи в руках ніж, нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_7 , в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження.

У вчиненому щиро розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів по вказаному злочину не заперечує, просила врахувати, що вона визнає свою вину, потерпілий жодних претензій до неї не має, вона активно сприяла розкриттю злочину.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив обставини вказаної події, зазначені у даному вироку.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що він із обвинуваченою спільно проживали за адресою АДРЕСА_2 . 30 липня 2019 року за місцем проживання, між ним та його цивільною дружиною ОСОБА_3 виник конфлікт. Вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачена нанесла ножем один удар в область його живота, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження. Просив суд суворо не карати обвинувачену, претензій матеріального та морального характеру до неї немає, не позбавляти її волі, оскільки з обвинуваченою спільно проживає їхня малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об"ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю її дії за ч.1 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи характеризуючи дані особи винної, яка повністю визнала свою вину, а отже, готова нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд враховує особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.10.2012 року, за місцем проживання характеризується позитивно, на її утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачена має статус особи з інвалідністю третьої групи, раніше не судима.

При призначенні покарання суд враховує і думку потерпілого, який підтвердив ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_3 просила вибачення в нього, претензій до неї не має, просив суд не позбавляти її волі.

Враховуючи обставини справи і особу обвинуваченої суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без відбування покарання у кримінально-виконавчій установі, а зважаючи на те, що по справі встановлено декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази у справі, а саме 8 (вісім) відбитків пальців рук, зішкріб речовини бурого кольору, кухонний ніж, відповідно до вимог ст.100 КПК України, після виступи вироку в законну сули знищити, чоловічу сорочку на короткий рукав білого кольору, добровільно видану ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власнику, оптичний тиск для лазерних систем зчитування із записом камер відео спостереження, відповідно до вимог ст.100 КПК України, після набрання вироку законної сили зберігати при матеріалах справи.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із зобов`язанням виконувати покладені на неї судом обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора та суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.
Речові докази у справі, а саме 8 (вісім) відбитків пальців рук, зішкріб речовини бурого кольору, кухонний ніж, відповідно до вимог ст.100 КПК України, після виступи вироку в законну сули знищити, чоловічу сорочку на короткий рукав білого кольору, добровільно видану ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власнику, оптичний тиск для лазерних систем зчитування із записом камер відео спостереження, відповідно до вимог ст.100 КПК України, після набрання вироку законної сили зберігати при матеріалах справи.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із зобов`язанням виконувати покладені на неї судом обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора та суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Встановити строк дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених судом, терміном на два місяці з моменту постановлення вироку, а саме до 03 січня 2020 року.
В разі набрання вироком законної сили до спливу дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із зобов`язанням виконувати покладені на неї судом обов`язків, рахувати запобіжний захід припиненим.
Вирок в частині обрання запобіжного заходу передати до негайного виконання в Рокитнівське ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Контроль за виконанням вироку в частині обрання запобіжного заходу покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1