Справа № 307/4280/14-к
Провадження № 1-кп/307/412/14
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

05 грудня 2014 року м.Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження № 0001401 від 14 вересня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працює, відповідно до ст.89 КК України судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2014 року до суду з прокуратури Тячівського району Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Тячівському районному суду Закарпатської області.

Сторони кримінального провадження клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, не заявили.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає. Крім цього, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання мотивоване тим, що обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, і на даний час і надалі існують ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Крім цього, просив відмовити у клопотання прокурора, оскільки воно є необґрунтованими, і жодні ризики, що зазначені у ньому, не підтверджуються і нічим не доказані.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду, підтримав клопотання свого захисника та просив відмовити у клопотанні прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, з долученими до нього додатками, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Суд, під час підготовчого судового засідання, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 10 жовтня 2014 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 грудня 2014 року.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Прокурор посилається на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, та зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п.3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Проте ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, зазначені та наведені прокурором лише титульно, без наявності доказів, які їх підтверджують.

Крім того, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі "Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia" від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі "W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland" від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Що стосується загрози впливу на свідків та спотворення документальних доказів, то зазначений ризик мав значимість на початковій стадії розслідування справи, проте в подальшому в ході допиту свідків по справі, із записом їх свідчень, завершенням усіх необхідних передбачених процесуальних дій по збиранню і закріпленню доказів, дана підстава втратила свою значимість і вагомість для утримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії, Mamedova v. Russia" скарга № 7064/05 від 1 червня 2006 року п. 79).

Стороною обвинувачення не представлено суду будь-які аргументи, а тим більше дійсно вагомі аргументи, на користь обґрунтованого з точки зору ст. 5 § 3 Конвенції збереження попереднього ув`язнення підсудного на цій стадії судового розгляду.

Враховуючи вище наведене та недоведеність прокурором обставин, які свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, суд вважає за доцільне змінити раніше застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів провадження та пояснення обвинуваченого, ОСОБА_4 фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками; носити електронний засіб контролю.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 314-316, 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тячівського районного суду Закарпатської області, за адресою: місто Тячів, вулиця Незалежності, 120, на 13 годину 00 хвилин 23 грудня 2014 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та потерпілого.

В клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово покидати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_4 до місця фактичного проживання і звільнити його з під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05 лютого 2014 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом внутрішніх справ.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_4 направити до Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити ОСОБА_4 після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1