Справа № 161/7848/19 Провадження №11-сс/802/273/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчої ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_9 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року (ЄРДР № 000368),

В С Т А Н О В И В

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 звернулася в суд з клопотанням, яке погоджене з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 10 класу КЗ «Луцька вечірня (змінна) школа Луцької міської ради», неодруженого, із задовільним станом здоров`я, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року в задоволенні поданого слідчим клопотанні-відмовлено. Обрано щодо неповнолітнього ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 13 липня 2019 року включно з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, який вказаний у клопотання та встановив, що підозрюваний є особою схильною до вчинення злочинів, так як, будучи судимим за вчинення злочину проти власності, в період іспитового строку, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину проти власності, а тому доведений ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, також врахував його вік, зокрема те, що він є неповнолітнім, характеризуючі дані, наявність міцних соціальних зв`язків та дійшов висновку про відсутність обґрунтованих ризиків щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у поданій ним апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді від 13 травня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, неповнолітнього підозрюваного, його законного представника та захисника, які кожен окремо, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу ОСОБА_10 слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18 квітня 2019 року до ЄРДР за № 000368 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

10 травня 2019 року ОСОБА_10 , в період іспитового строку, повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких.

Обгрунтованість підозри у їх вчиненні стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що учасниками даного клопотання не оспорюється.

За наслідками розгляду поданого клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором об`єктивно не доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеного слідчим та прокурором ризику вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Зважив слідчий суддя і на ті обставини, що ОСОБА_10 є неповнолітнім, хоча і вчинив новий тяжкий злочин в період іспитового строку, має постійне місце реєстрації та проживання, навчається, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, а тому правильно встановив, що прокурором не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема що, в даному випадку, для запобігання доведеного ризику є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме -цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного виконання процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Інші доводи апеляції прокурора є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

А твердження обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу та забезпеченню неможливості протидії досудовому розслідуванню, в даному випадку, на думку суду, з огляду на цілодобовий домашній арешт, є безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що до неповнолітнього підозрюваного обгрунтовано та вмотивовано обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: