Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3084/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000879 від 22.08.2018 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2018 року близько 21 години ОСОБА_4 , перебуваючи на дворогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою відкритого заволодіння чужого майна, почав наносити стиснутими в кулак руками удари в область голови ОСОБА_6 , внаслідок яких останній втратив свідомість та впав на землю. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, користуючись безпорадним станом ОСОБА_6 , відкрито викрав з його шиї золотий ланцюжок вагою 16 грам, вартість якого згідно довідки від 04.09.2018 року становить 9248 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на зазначену суму .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в обидвох орбітальних ділянках лиця та переносиці, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи з ліва, саден на шкірних покровах зовнішньої верхні правого ліктьового суглобу та передньої поверхні правого колінного суглобу, які згідно висновку експерта № 134 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав вину та показав, що вечером 20.08.2018 року він відпочивав з другом ОСОБА_8 в кафе Каштан в с.В. Копаня. В цей час в кафе зайшов раніше не знайомий їм чоловік, який шукав якогось ОСОБА_9 . Вони жартома сказали, що за столом сидить ОСОБА_10 і цей чоловік, як згодом виявилося потерпілий ОСОБА_11 з с.Н.Село, підійшов до них і вони йому запропонували приєднатися. Він сів до них за стіл і вони замовили алкоголь. Після цього потерпілий захотів розрахуватися, вийняв з кишені пачку грошей іноземного походження, однак йому сказали, що тут форинти не приймають і щоб він їх сховав.

Після цього вони вирішили продовжити відпочивати в нього вдома, оскільки на той час він посварився з дружиною і проживав один. Вони придбали пляшку горілки і сіли в автомобіль потерпілого ОСОБА_12 , який був за кермом, і поїхали до нього додому.

Вдома вони втрьох випили по декілька разів горілки і в них з потерпілим ОСОБА_13 виникла суперечка, оскільки той весь час вживав нецензурну лайку і не реагував на зауваження.

Вийшовши на подвір`я, між ними сталася штовханина, від чого потерпілий втратив рівновагу і впав. Штовхаючи потерпілого він схопився за його одяг і зачепив золотий ланцюжок, від чого він порвався і впав на землю.

Згодом суперечка припинилася і вони зайшли до будинку і ще раз випили. Однак потім потерпілий почав казати, що загубив гроші і чи вони не брали. На це вони заперечили і почали їх шукати. Оскільки грошей не знайшли, потерпілий сів в автомобіль Ауді А6 і з ОСОБА_8 поїхали.

На наступний день на подвір`ї він знайшов золотий ланцюжок з хрестиком. ОСОБА_14 вирішив одразу повернути, а ланцюжок вирішив привласнити, оскільки не мав грошей. Тому він пішов в центр села в кафе і запропонував ОСОБА_15 піти з ним в ломбард і здати ланцюжок на що той погодився.

Згодом викупили ланцюжок і повернули потерпілому.

Обвинувачений зазначив, що потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння і гроші міг десь загубити. Він грошей не брав.

Заявлений цивільний позов визнає частково в частині моральної шкоди.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться показами потерпілого та іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 20.08.2018 року він поїхав на власному автомобілі Ауді в с.В.Копаня, шукав знайомого на ім`я ОСОБА_10 . Зайшов кафе, де йому ОСОБА_16 та ОСОБА_17 запропонували присісти до них. Згодом вони втрьох поїхали додому до ОСОБА_18 , де продовжували вживати алкоголь. Згодом він вийшов на вулицю і за ним вийшов і ОСОБА_16 , який його вдарив в голову і від удару він впав на землю. Продовжуючи наносити удари ногами по тілу, ОСОБА_16 зірвав з його шиї ланцюжок, а з кишені шортів вийняв гроші.

Отямившись він повернувся в будинок і просив віддати гроші, на що ні ОСОБА_16 ні ОСОБА_17 не відреагували. Тому він сів в автомобіль і з ОСОБА_8 поїхали геть.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 20.08.2018 року близько 20 години він знаходився у кафе «Каштан», в с. Велика Копаня, де разом із ОСОБА_20 випивали спиртні напої. Через деякий час у кафе зайшов громадянин, як згодом стало відомо ОСОБА_11 , та який підсів до них та розпитував про свого знайомого на ім`я ОСОБА_10 , з яким він близько 20 років тому працював в Угорщині. Вони не знали за кого він говорить та він залишився із ними за столиком і вони разом випивали. Тоді ОСОБА_10 витягнув із кишені угорські форинти, та хотів їх пригостити випивкою, на що він сказав йому хай сховає гроші, тому що він ними і так ніде не розрахується і той поставив кошти у кишеню. Близько години вони сиділи у кафе і випивали і ОСОБА_16 запропонував пройти до нього додому. Він придбав ще пляшку горілки і вони на автомобілі ОСОБА_12 поїхали до ОСОБА_21 додому. Перебуваючи у ОСОБА_21 вони сиділи та пили горілку. Через десь пів години ОСОБА_10 вийшов на подвір`я дворогосподарства, а ОСОБА_21 вийшов за ним. Згодом зайшовши у будинок ОСОБА_10 сказав, що у нього пропали грошові кошти, однак вони сказали, що грошей не брали. Потім він з ОСОБА_22 вийшли з будинку та пішли до нього додому. Однак дружина не дозволила ОСОБА_23 залишитися в них і той поїхав собі додому. Гроші потерпілого він бачив тільки один раз в кафе. Більше він їх не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що 21.08.2018 року близько 10 години знаходився в с. Велика Копаня Виноградівського району у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де сидів на терасі кафе і пив каву. В цей час до нього підійшов знайомий ОСОБА_16 , який присів до нього і в ході розмови запропонував здати у ломбард золотий ланцюжок, оскільки він не має паспорта. Він погодився та через півгодини вони поїхали в м. Хуст, де в ломбарді він здав ланцюжок за 8000 гривень. Отримані грошові кошти він передав ОСОБА_25 і вони поїхали в с. Велика ОСОБА_26 . Про те, що даний ланцюжок був викрадений він не знав і ОСОБА_21 про це йому не говорив.

Наступного дня 22.08.2018 року близько 11 години він разом із ОСОБА_20 поїхали в м. Хуст, де ОСОБА_16 передав грошові кошти і він викупив цепочку і передав її ОСОБА_21 і вони поїхали додому.

Про те, що дана цепочка була викрадена він не знав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що потерпілий її чоловік. Так вечером 20.08.2018 року вони посварилися з чоловіком і він взяв з дому гроші у сумі 880000 угорських форинтів поїхав з дому. Близько 23.30 години він зателефонував та сказав, що він знаходиться у с. Велика Копаня та поросив поїхати за ним. Вона разом із його братом ОСОБА_28 приїхали за ним в с. Велика Копаня, та вона побачила, що на його обличчі кров, руки і ноги у нього були побиті. На запитання що трапилося, він сказав, що перебував вдома у ОСОБА_16 , який на подвір`ї почав його бити та забрав від нього грошові кошти та золоту цепочку.

Оскільки було вже пізно, вони вирішили до лікарні не звертатися.

На наступний день вони вирішили приїхати в с.В.Копаня до ОСОБА_29 і попросити його повернути викрадене. Приїхавши до нього додому, його вдома не виявилося, тому вони вирішили самі подивитися в дворі, чи не має грошей або ланцюжка. Оскільки вони нічого не знайшли, тому звернулися в поліцію.

Згодом хрестик і ланцюжок їм повернули. Однак грошей до цих пір ніхто не повернув.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_30 показав, що він брат потерпілого. 20.08.2018 року вночі йому зателефонувала жінка брата і сказала, що треба поїхати в с.В. ОСОБА_26 за братом. Приїхавши вони побачили, що брат був побитий і у крові. На їх запитання брат повідомив, що в с.В. ОСОБА_26 його побили і пропали гроші. Тоді вони вирішили поїхати додому.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що 20.08.2018 року бачила потерпілого, він швидко їздив на автомобілі і питав у людей за якогось ОСОБА_9 і був у стані або алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Приблизно о 12-й ночі біля їх будинку зупинився автомобіль, з якого вийшов потерпілий та її чоловік ОСОБА_17 . Вона спитала чоловіка, звідки він знає потерпілого, а той сказав, що раніше з ним не знайомий, а познайомилися сьогодні в барі. Тому вона насварила чоловіка і сказала, щоб він йшов додому, а цей чоловік, щоб йшов собі геть.

На наступний день приїхала дружина з потерпілим до них додому і вони з чоловіком четверо пішли до ОСОБА_16 додому і на подвір`ї всі разом шукали цепочку і гроші, однак нічого не знайшли.

Вина обвинуваченого підтверджується також дослідженими у судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_6 від 21.08.2018 р. згідно якої просить прийняти міри до ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 ), мешканця с. В.Копаня, який 20.08.2018 р. приблизно о 21.00 год. наніс йому тілесні ушкодження та відібрав золотий ланцюжок та 88 тисяч форинтів (а.п.6);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2019 року з фототаблицею, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_6 показав, як обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження та відібрав золотий ланцюжок (а.п.19-25);

- висновком експерта №134 від 31.08.2018 року, згідно якого в громадянина ОСОБА_6 1975 р. н. виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в обидвох параорбітальних ділянках лиця та перносиці, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, саден на шкірних покровах зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу та передньої поверхні лівого колінного суглобу, які виникли від дії тупого(их) твердого(их) предмета(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму дії та дії сили під кутом, за своїм характером виникли за 7-10 діб до моменту початку проведення судово-медичної експертизи, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою, у відповідності з пунктом 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17/01/1995 року їх слід кваліфікувати як ЛЕГКІ ПЛЕСНІ УШКОДЖЕННЯ, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

В лікарні, станом на 30.08.2018 року, в громадянина ОСОБА_6 встановлено діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку? Хронічний періодонтіт 4, 6 зубів». Встановлений в лікарні діагноз у вигляді «ЗЧМТ. Струс ГОЛОВНОГО мозку» достовірною неврологічною симптоматикою не підтверджений, а тому не підлягає судово-медичній експертній оцінці. Встановлений діагноз «Хронічний періодонтіт 4. 6 зубів» не є тілесним ушкодженням, а захворюванням.

В момент отримання вищезгаданих тілесних ушкоджень громадянин ОСОБА_6 , міг знаходиться в будь - якому положенні по відношенню до травмуючого(их) предмету (ів), за винятком тих положень, при яких області ушкоджень були-б недоступні для завдання ударів (а.п. 46-47).

Судом критично оцінюються покази обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заперечення нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та відкритого викрадення золотого ланцюжка.

Так, нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 підтверджується як поясненнями самого потерпілого, так і свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_30 , які безпрсередньо після події 20.08.2018 р. показали на наявність в останнього тілесних ушкоджень. Наявність тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується і висновком медичної експертизи.

Доводи захисника про те, що при призначенні експертизи слідчим вказувалася дата отримання тілесних ушкоджень 21.08.2018 року висновку експерта не спростовує, позаяк згідно зазначеного висновку такі виникли з 7-10 діб, що узгоджується з матеріалами справи.

Також як безпідставні відхиляються доводи про те, що наносячи удари потерпілому, обвинувачений не мав на меті викрадення у нього майна, а ланцюжок впав в результаті розриву під час штовхани і обвинувачений тільки його присвоїв, оскільки такі суперечать матеріалам справи та показам як потерпілого так і обвинуваченого.

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством правильною.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного, дані особистості: у лікарів нарколога та психіатра на Д обліку не перебуває (а.п. 62), по місцю проживання характеризується посередньо (а.п. 60), раніше не судимий (а.п. 55).

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

З врахуванням обставин справи, показань потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_19 , які вказали, що ОСОБА_4 20.08.2018 року вживав алкоголь та і показання самого обвинуваченого, який вказані обставини не заперечив, а навпаки підтвердив, суд вважає, що обвинувачений під час вчинення злочину перебував у сані алкогольного сп`яніння, а відтак вказана обставина враховується судом як обтяжуюча відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає добровільне відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого ланцюжка, що підтверджується розпискою від 15.11.2018 р. (а.с. 50).

Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 20 серпня 2018 року близько 21 години, перебуваючи на дворогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою відкритого заволодіння чужого майна, почав наносити стиснутими в кулак руками удари в область голови ОСОБА_6 , внаслідок яких останній втратив свідомість та впав на землю. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, користуючись безпорадним станом ОСОБА_6 , відкрито із кишені штанів витягнув грошові кошти у сумі 880000 угорських форинтів, офіційний курс відносно національної валюти - гривні, станом курсу валют за даними онального банку України становить 86345,6 гривень. Вказані дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством.

За наслідками судового розгляду обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження.

Зокрема потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні давали плутані покази, зазначаючи, що гроші загублено.

Також з пояснень потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 вбачається, що 21.08.2018 року, на наступний день після події вони вчотирьох перебували на дворогосподарастві ОСОБА_4 в с.В. Копаня та шукали гроші, які потерпілий міг загубити.

Жодних доказів того, що обвинувачений відкрито викрав в потерпілого 880000 угорських форинтів під час судового розгляду не здобуто.

Про відкрите викрадення ОСОБА_4 грошових коштів вказує потерпілий ОСОБА_6 , однак суд приймає до уваги, що згідно показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 той перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, поза розумним сумнівом.

На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених ст. 91 КПК України покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. Адже ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи поза розумним сумнівом як у вчиненні кримінального проступку, так і у вчиненні злочину. Якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим - судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Суд констатує, що під час судового розгляду жодного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у відкритому викрадені у потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 880000 угорських форинтів не здобуто. Обвинувальних вирок не може бути ухвалений виключно на доводах потерпілого, які у свою чергу в цій частині є непослідовними. Крім того, суд приймає до уваги і розбіжності у сумі викрадених грошей, оскільки згідно обвинувачення зазначена сума 880000 форинтів, а згідно заяви потерпілого від 21.08.2018 р. у нього викрали 88 000 форинтів.

Відтак, з врахуванням презумпції невинуватості, обвинувачений ОСОБА_4 у цій частині обвинувачення підлягає виправданню.

За таких обставин, беручи до уваги характеристику обвинуваченого та інші обставини справи, які дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і до нього необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі з наданням на підставі ст.75 КК України іспитового строку і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у загальному розмірі 95593,6 гривень (вартість викрадено золотого ланцюжка у сумі 9248 гривень та 86345,6 гривень, що еквівалент 880000 угорських форинтів) та моральної шкоди у розмірі 90000 грн.

Доводи позову зводяться до того, що потерпілий зазнав нападу, отримав тілесні ушкодження та моральну шкоду. У нього змінився звичний ритм життя, зазнав переживань з приводу даних подій.

У судовому засіданні представник потерпілого зазначив, що заявлений цивільний позов підтримують частково, оскільки ланцюжок потерпілому повернуто і в цій частині позов просив не розглядати. Решту вимог позову підтримав.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України закріплене право громадян на судовий захист від протиправних посягань.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст. 128 КПК України).

Згідно ст.1166 1167, 1168 ЦК України, матеріальна та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду (ч.3 ст. 129 КПК України).

Приймаючи до уваги, що розмір цивільного позову за спричинення майнової шкоди зменшено на суму вартості викрадено ланцюжка, та потерпілий просить стягнути з обвинуваченого 86345,6 грн. еквівалент 880000 угорських форинтів, з врахуванням того, що в частині обвинувачення щодо відкритого викрадення 880000 форинтів обвинуваченого виправдано за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, відповідно до ч.3 ст. 129 КПК України цивільний позов в частині стягнення матеріальної школи у розмірі 86345,6 грн. підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, яку потерпілий оцінив у 90000 грн., суд виходить з того, що у зв`язку із спричиненням тілесних ушкоджень потерпілий зазнав душевного болю, який полягає в морально-психічних стражданнях, які він переніс. Суд визнає, що вимушені зміни у житті потерпілого зумовлені вказаною подією, носять значний характер, а для відновлення попереднього укладу життя та душевного спокою необхідно докласти значних зусиль.

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що вимогу про стягнення моральної шкоди завданої злочином частково в сумі 10000 тисяч гривень заслуговує на увагу За вказаних обставин цивільний позов підлягає до часткового задоволення.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 86345,6 гривень залишити без розгляду.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 90000 гривень задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Речові докази квитанцію №56309 від 21.08.2018 року та договір № 508-18020492 про отримання кредиту під заставу золотого виробу зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1