Справа № 738/1651/19
№ провадження 1-кс/738/621/2019
УХВАЛА

20 вересня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Гардабані, Грузія, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого
за участю учасників судового розгляду:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
слідчого - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного

ОСОБА_8 С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, а саме в тому, що 18 вересня 2019 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленою особою прибули до господарства по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , де умисно, шляхом відкриття незамкнених дверей проникли в житловий будинок та здійснили напад на ОСОБА_10 та його дружину ОСОБА_11 , застосувавши до них аерозоль зі слізогінною речовиною, завдали близько чотирьох ударів руками в ділянку обличчя та голови, одного удару дерев`яною бітою в ділянку лівої руки та два удари по лівій ногу ОСОБА_10 , зв`язали йому скотчем руки та ноги, використовуючи ніж, застосували погрози фізичною розправою, яку потерпілі, враховуючи ситуацію, яка виникла, сприйняли як реальні погрози, небезпечні для життя та здоров`я, після чого заволоділи грошовими коштами у сумі 20000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти становить 495290,4 грн та мобільним телефоном НUAWEI smart, модель FIG-LX 1.

У клопотанні зазначено про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_3 вказаного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_3 може впливати на потерпілих, свідків, то даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показань. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий обґрунтує тим, що ОСОБА_3 вчинив злочин у співучасті з іншими учасниками, а тому, перебуваючи на волі, може узгодити показання з приводу обставин вчинення злочину з іншими його учасниками. Також на думку слідчого, обставини вчинення злочину, підготовка знарядь для вчинення злочину свідчать про можливість вчинення ним інших злочинів.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, вважає, що стосовно нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного зазначив, що його підзахисний раніше не судимий, органами досудового розслідування не надано доказів, що він повторно може вчинити злочин, впливати на потерпілих, свідків, оскільки не має жодного свідка, який би вказував про вчинення ним злочину, а тому вважає можливим застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, додані до клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, погоджено з прокурором.

Під час розгляду клопотання у судовому засіданні встановлено, що відомості про дане кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань18 вересня 2019 року за № 0000463.

19 вересня 2019 року о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_3 затримано в СП Кіпті Козелецького району Чернігівської області, 96-й кілометр траси Чернігів-Київ-Нові Яриловичі, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

З Повідомлення про підозру від 19 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Положеннями Глави 18 КПК України регламентовано порядок застосування запобіжних заходів, в томі числі і запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Раджабові ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Аналізуючи ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити наступне, що підозрюваний не має на території України місця реєстрації та постійного місця проживання, близьких родичів, лише обмежене коло знайомих, не має постійного місця роботи, не одружений, відповідно не має міцних соціальних зв`язків, постійного та законного джерела доходів для існування, а тому має можливість вільно змінити місце проживання. Суд також враховує, що ОСОБА_3 є громадянином Грузії, що суттєво збільшує ризики переховування від правосуддя поза територією України.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Наявні підстави вважати, що існують ризики незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_3 на потерпілих, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, був безпосереднім виконавцем злочину, йому відоме місце проживання потерпілих, а тому, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, тим самим перешкоджати встановленню істини по справі, перешкоджати кримінальному провадженню, в зв`язку з чим перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 , у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків.
Посилання захисника на те, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом для ОСОБА_3 , оскільки заявлені свідчим ризики нічим не підтверджені, та застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не свідчать про зменшення заявлених ризиків при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.0.1994 року).
Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 години 15 листопада 2019 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з часу затримання з 19 вересня 2019 року 00 години 30 хвилин.

Визначити 15 листопада 2019 року датою закінчення строку дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_3 .

Ухвалу щодо застосування запобіжного заходу направити для виконання начальнику Менського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 25 вересня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1