Справа № 487/7425/19
Провадження № 1-кп/487/750/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

03.07.2003 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки;

19.02.2008 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

29.12.2005 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, 69, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

29.12.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 25.05.2018 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до ст. 134, 135 КПК України, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали заяви, просили розглянути справу за їхньою відсутності

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

На початку серпня, приблизно 06.08.2019 року, більш точних дату та час під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_3 , перебував за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив чавунну плиту, належну його батьку ОСОБА_6 , коли в нього виник злочинний, протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій корисливий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку батьків, діючи повторно, таємно, з метою власного незаконного збагачення, викрав чавунну плиту вартістю 516, 66 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій стороні матеріальну шкоду на суму 516, 66 грн.

Крім того, 01.09.2019 року близько 22:00 годин, більш точний та час під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_3 , перебував біля будинку №13-а по вул.. Курортна в м. Миколаєві, де побачив відчинені двері воріт, коли в нього виник злочинний, протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій корисливий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_3 , відчинивши двері воріт, проник на територію вказаного домоволодіння та підійшов до будинку літньої кухні, зайшов через відчинені двері до приміщення, де побачив телевізор марки «ВВК LED 1951 SI чорного кольору вартістю 1500 грн.. В подальшому, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілих та сторонніх осіб, діючи повторно, таємно, з метою власного незаконного збагачення, викрав вказане майно та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій стороні матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднане з проникнення у приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що 15.08.2019 року приблизно у обіденний час батьків не було вдома за місцем їхнього проживання, він був один та вирішив викрасти чавунну плиту, яку він поламав на частки та здав на металобрухт.

01.09.2019 року близько 22:230 годин, він йшов по вул.. Курортній, коли побачив відчинені калитка у двір. Він зайшов у двір, у кінці двору побачив літню кухню, він зайшов у кухню, побачив телевізор, який забрав та відніс додому, хотів залишити собі. Під час крадіжки його ніхто не бачив, кому належав будинок не знає. В ранці до нього додому приїхали працівникам поліції, яким він добровільно видав телевізор.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 і ч. 3 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК) та тяжких злочинів (ч.3 ст. 185 КК).
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням правил ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Між тим, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 124 КПК України, документально підтверджені витрати за проведення експертизи у розмірі 1256,08 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі

за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: чавунну плиту в сейф-пакеті ЕХР0332682, який зберігається в камері зберігання речових доказів Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області повернути за належністю ОСОБА_6 ; телевізор марки «ВВК LED 1951 SI, переданий на зберігання потерпілої ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останньої, два СПУ в сейф-пакеті №3630990 і №36309921, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати у розмірі 1256 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1