Дата документу 25.09.2019 Справа № 334/3779/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/3779/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1602/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 25 вересня 2019року у закритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року в рамках кримінального провадження, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо закінчити у зв`язку з великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 терміном на 60 днів. Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин та йому у разі визнання його винуватим загрожує покарання від 7 до 12 років позбавлення волі за ч.3 ст.153 КК України, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання незаконно впливати на потерпілих та свідків, які підлягають виклику до суду, уникати явки до суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину за ч. 3ст. 153 КК. Також, зазначає, що досудове розслідування злочинів вчинених на території Дніпропетровської області, які мали місце в серпні 2014 року, проведено не уповноваженими особами, що є підставою для закриття кримінального провадження. Звертає увагу на не дотримання процедури складання процесуальних документів, а саме обвинувального акту, який складено поза межами строку досудового слідства та не надано правової кваліфікації злочинам. Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів про наявність чи існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. Вказує, що обвинувачений не визнає себе винним та незаконно позбавлений волі. Просить ухвалу суду від 28.08.2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 скасувати.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

ОСОБА_8 був повідомлений про апеляційний розгляд через адміністрацію СІЗО, клопотань про забезпечення його особистої участі у судовому засідання не надавала, адвокат не заперечував з приводу продовження апеляційного розгляду за відсутності його підзахисного. За наведених обставин, наявної на розгляді суду апеляційної інстанції апеляції захисника, відсутності питань щодо погіршення правового становища обвинуваченого та з урахуванням ч.4 ст. 401, ч.4 ст. 405 КПК України судова колегія не вбачає перешкод для подальшого апеляційного розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

З урахуванням рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 беззаперечно, ст. 129 Конституції України, оскаржуване судове рішення має бути переглянуте судом апеляційної інстанції з дослідженням доводів поданої апеляційної скарги.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки.

Отже, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави, за яких продовження такого запобіжного заходу можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону судом дотримані.

За матеріалами контрольного провадження дане провадження, за обсягом висунутого обвинувачення, за позицією сторони захисту є складним, потребує достатньо тривалого часу для здійснення процесуальних дій та дослідження доказів, оскільки відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у скоєні тяжких злочинів щодо статевої свободи та статевої недоторканості особи, відносно особи, яка не досягла чотирнадцяти років, що має значний ступінь суспільної небезпеки, а відтак такі обставини вимагають від суду більшої ретельності в оцінці порушень цінностей суспільства.

28 серпня 2019 року в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою.

Районний суд прийшов до висновку про існування підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

При цьому, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою.

При розгляді клопотання прокурора судом враховано серйозність висунутого обвинувачення та кількість злочинних епізодів, тому з урахуванням наявних підстав та, з метою запобігання встановлених процесуальних ризиків щодо переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілу, вчинення нових кримінальних правопорушень, суд обґрунтовано дійшов висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи захисту про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків негативної поведінки з боку обвинуваченого.

Інші доводи апеляційної скарги, про те, що досудове розслідування проведено не уповноваженими особами, не дотримано процедури складення процесуальних документів є предметом дослідження судом при судовому розгляді по суті обвинувачення, у зв`язку з чим вказаним обставинам колегія суддів не вправі надавати оцінку при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, у провадженні не вбачається.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2019 року в рамках кримінального провадження, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4