Справа № 191/854/19
Провадження № 1-кп/191/75/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000249 від 12.02.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Суха Калина Синельниківського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта неповна середня, незаміжньої, не працюючої, має на утриманні чотирьох дітей: Нікіту -2006 року народження; ОСОБА_4 2009 року народження; ОСОБА_5 -2012 року народження; Анастасію- 2018 року народження; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, 26.04.2017 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000373 від 01.03.2017 року за ч. 2 ст. 185 ч.2 ст. 186 КК України направлено до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
11 лютого 2019 року приблизно о 13.00 годин, ОСОБА_3

знаходилася за місцем проживання своєї матері ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 та достовірно знаючи, що у вказаному будинку знаходяться цінні речі, які належать ОСОБА_7 , у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна.

Перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_7 , ОСОБА_3 визначила портативну колонку «Аtlanfa АТ-892» та точильний станок «DWTDS-150 KS», які належать ОСОБА_7 , як предмет свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення в той же день, тобто 11.02.2019 року приблизно о 13.40 годин знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрала портативну колонку Аtlanfa АТ-892» та точильний станок «DWTDS-150 KS», які належать потерпілій ОСОБА_7 ..

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, з викраденим майном з місця вчинення злочину втекла, викраденим майном, належним ОСОБА_7 , розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла останній згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 670/19 від 22.02.2019 року матеріальних збитків на загальну суму 858 гривень 58 копійок.

В судовому засіданні обвинуваченій роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) вона відмовилася, оскільки може захистити себе самостійно.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показала, що дійсно 11.02.2019 року приблизно о 13.00 годині перебуваючи за місцем проживання своєї матері, а саме: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, здійснила крадіжку портативної колонки Аtlanfa АТ-892» та точильного станку «DWTDS-150 KS», які належать потерпілій ОСОБА_7 .. Викрадене майно здала в ломбард. Потім мати самостійно викупила викрадені нею речі, а обвинувачена повернула кошти потерпілій. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, просить призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту якого вона правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченої в скоєнні нею злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, хоча обвинувальний акт відносно останньої перебуває на розгляді в суді, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження вчинення нею нових злочинів. Призначення покарання у вигляді арешту або обмеження волі не можливо оскільки обвинувачена має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винуватої, її ставлення до скоєного, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, та їй необхідно призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків згідно ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ст. 124 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення судово товарознавчої експертизи № 670/19 від 22.02.2019 року в сумі 300 (триста) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_8 розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази - портативну колонку «Аtlanfa АТ-892» та точильний станок «DWTDS-150 KS» залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 (а.с. 32-33).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1