Справа № 558/749/19
номер провадження 1-кс/558/288/19
У Х В А Л А
Іменем України

11 листопада 2019 року смт. Демидівка

Слідчий суддя Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000079, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з скаргою на постанову старшого слідчого СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (далі - слідчий) від 30 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000079, за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на те, що постанову слідчого вважають необґрунтованою та незаконною, прийняту слідчим без дослідження усіх обставин події та оцінки зібраних доказів.

Млинівським районним судом Рівненської області розглядалась цивільна справа за позовом від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

До позовної заяви було додано довідку в якій зазначено, що у 1983-1985 роках до скаладу сім`ї ОСОБА_8 , який був головою господарства, входили дружина ОСОБА_9 , син ОСОБА_7 , невістка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_10 , які проживали одним колгоспним двором в с. Велика Городниця.

В часи існування колгоспного двору будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як колгоспний двір на два господарства не ділилось.

В 2001 році, за згодою всіх членів сім`ї, власником всього домоволодіння став ОСОБА_11 .

Після смерті ОСОБА_11 , який помер в 2007 році, вона, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 успадкували в рівних частках належний ОСОБА_11 житловий будинок з господарським будівлями АДРЕСА_1 . Її, ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 право власності на частку такого житлового будинку та господарських будівель зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважають, що слідчим при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000079 не встановлені фактичні обставини події про яку вони повідомили поліцію; слідчим не визнано речовим доказом та не приєднано до матеріалів справи навісний замок, що був самоправно зрізаний ОСОБА_12 з приміщення їх літньої кухті, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Такий замок не був пред`явлений для впізнання ОСОБА_4 , ключі від якого знаходились у неї. Слідчим ОСОБА_5 не проведено відтворення події, не встановлено, як саме зрізав ОСОБА_12 навісний замок з приміщення їх літньої кухні.

У скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначали про те, що, на їх думку, слідчий прийняв постанову про закриття кримінального провадження без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин події.

З вказаних підстав, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили скасувати постанову слідчого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, з підстав викладених у скарзі та додатково пояснили, що вони є власниками житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , кожна є власником частки. ОСОБА_12 стверджує про те, що є власником частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Їм невідомо, щоб існувало господарство за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_12 самоправно зрізав навісний замок на приміщенні літньої кухні їх господарства, проник до літньої кухні, вчинив крадіжку металевих речей. Крім того, ОСОБА_12 , зірвавши навісний замок з дверей літньої кухні, зачинив двері на свій замок.

Вони звернулись з заявою до поліції, але, не провівши слідчих дій, не встановивши, як ОСОБА_12 вчинив самоправні дії, слідчий прийняв постанову про закриття кримінального провадження. Таку постанову вважають незаконною та просили її скасувати.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоч був повідомленим про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням вимог чинного законодавства щодо розумних строків розгляду справи, слідчий суддя вважає за можливе розгляд скарги провести за відсутності слідчого ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вивчивши доводи скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження № 0000079 (а.п. 1), за заявою ОСОБА_4 1 березня 2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079, за повідомленим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактом про те, що 28 лютого 2019 року ОСОБА_12 самовільно пошкодив навісний замок на приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , закривши таке приміщення своїм замком, отримавши таким чином доступ та можливість користуватися таким приміщенням, чим заподіяв шкоду ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є потерпілими у кримінальному провадженні № 0000079 (а.п. 8, 9, 13, 30).

Згідно постанови від 30 вересня 2019 року старшого слідчого СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000079 (а.п. 111) встановлено, що вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказана постанова прийнята передчасно, без встановлення усіх фактичних обставин справи.

Так, матеріалами досудового розслідування та постановою слідчого встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись у Млинівське відділення поліції з заявою про те, що 28 лютого 2019 року ОСОБА_12 самовільно пошкодив навісний замок на приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , закривши таке приміщення своїм замком, отримавши таким чином доступ та можливість користуватися приміщенням, чим заподіяв шкоду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У постанові слідчого від 30 вересня 2019 року вказано про те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження ним було встановлено з показань ОСОБА_12 , що в АДРЕСА_1 , розташоване господарство, яке складається з двох будинків - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 належить йому на праві приватної власності, а саме: частка, яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_7 . Інша частка такого будинку належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 28 лютого 2019 року, тобто наступного дня після оформлення права власності на спадкове майно, він прийшов до житлового будинку, за допомогою болгарки зрізав навісний замок на вхідних дверях будинку, щоб отримати доступ до будинку. Після цього повісив свій замок.

У постанові слідчий зазначив про те, що, оскільки ОСОБА_12 має право користуватися будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , то він мав право зрізати навісний замок на вхідних дверях будинку та користуватися будинком. З цих підстав слідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Однак, в ході досудового розслідування слідчим не було встановлено чи визначали між собою співвласники будинку порядок користування ним, чи виділяли в натурі кожен із співвласників належну їм частку будинку. Також не з`ясовано, чи кожен з співвласників має окремий вхід до належної їм частки будинку.

Слідчим не допитано осіб, яким могли б бути відомі обставини події, не витребувано документів щодо поділу будинку, встановлення порядку користування ним (за їх навності).

Також не встановлено інші фактичні обставини, що підтверджували б, чи спростовували б наявність або відсутність складу злочину.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не в повному обсязі проведені слідчі дії, а постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, в зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000079 підлягає скасуванню.

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження слідчому необхідно винести постанову з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, з`ясувати обставини, які мають суттєве значення для розгляду кримінального провадження, надати їм належну оцінку, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.ст. 7, 9, 26, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000079, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .