____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1843/19
Провадження № 1-кп/520/547/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003312 від 05.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

31.01.2019 року кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 призначено до судового розгляду.

В рамках вказаного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 21.10.2019 року.

На підставі ч.3 ст. 331 КПК України судом було поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

Прокурор висловився про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки він не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, може скоїти інше кримінальне правопорушення та з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснити спробу переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню у інший спосіб.

Прокурор вважає, що існування ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КПК України, є обґрунтованим, вони на час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу не зменшились і виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 .

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказував, що прокурор не довів ризики, на які він посилається. Захисник заявила суду клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що обґрунтовував тим, що обвинувачений не має наміру ухилятись від суду.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, та наголосив, що підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 відносно у виді особистого зобов`язання не вбачається і з такого просив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання.

Потерпіла підтримала клопотання та доводи прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши думки учасників судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що застосовано до ОСОБА_5 , підлягає подовженню, виходячи з наступного.

Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя, яке є найвищою соціальною цінністю, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик того, що обвинувачений може здійснити спробу переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.
Також, враховуючи, що з наданих пояснень, доводів та доказів існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, вбачається обґрунтованим, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам, тому, продовжуючи відносно обвинуваченогозапобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що необхідно продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

За викладених підстав, суд приходить до висновку, що клопотання захисника і обвинуваченого про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає, оскільки не встановлені правові підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 331, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Захиснику ОСОБА_8 і обвинуваченому ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченго ОСОБА_5 , обвинуваченго у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14.12.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2 ,

суддя ОСОБА_3 ,