Справа № 359/5760/18
Провадження № 1-кп/359/490/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ,
за участю захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
за участю представника потерпілого ОСОБА_13 ,
здійснивши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовку до судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 146, ч.3. ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.3 ст. 27, ст. 340, ч.3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 146, ч.3. ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.3 ст. 27, ст. 340, ч.3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підготовче судове засідання призначено на 26.07.2018 з викликом сторін та доставленням обвинуваченого конвоєм до суду.

Під час підготовчого судового засідання захисники обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали колективне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування зазначили, що при складанні обвинувального акта прокурором не було дотримано вимог ст.291 КПК України, щодо формулювання об`єктивної сторони злочину. Пред`явлене обвинувачення є неконкретним та незрозумілим, об`єктивна сторона злочинів не конкретизована, не встановлено та не викладено, за яких обставин ОСОБА_7 домовився з іншими особами про спільне вчинення злочину, чи розподіляли між собою ролі, хто які виконував та чи виконувалися всі інкриміновані дії спільно й одночасно. З посиланням на ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини ( у справі «Абрамян проти Росії), вважають відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 , що порушує право на справедливий судовий розгляд, та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі вищевказаного обвинувального акту.

Інші захисники обвинуваченого підтримали вказане клопотання.

Обвинувачений підтримав думку своїх захисників та повідомив, що він також не розуміє формулювання обвинувачення та його роль у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Прокурори заперечили проти задоволення даного клопотання з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Представник потерпілого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_13 підтримала думку прокурорів.

Потерпілий ОСОБА_15 та його представник- адвокат ОСОБА_16 в судове засідання не з`явилися, проте від вказаного адвоката було направлено на електронну адресу суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання без її участі та потерпілого ОСОБА_15 , так як в даний день вона та ОСОБА_15 перебувають в судовому засіданні в Печерському районному суді м. Києва, на розгляді справи по обвинуваченню ОСОБА_17 у викраденні, катуванні та вбивстві брата потерпілого ОСОБА_18 . Обвинувальний акт відповідає вимогам закону та призначити судовий розгляд на його підставі у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, які подані з обвинувальним актом, колегія прийшла до переконання про відмові у задоволенні вказаного клопотання з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 24 листопада 2016 року, аналіз вказаної норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваче-ному. Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року). Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, на яке міститься посилання у заяві прокурора до Верховного Суду України, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Встановлено, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 , зазначена правова кваліфікація його дій, а також сформульовано пред`явлене йому обвинувачення. Ці обставини свідчать про те, що зміст обвинувального акту повністю відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

З огляду на це суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст..372, ч.2 ст.376 КПК України. суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_19

ОСОБА_3