Справа № 127/4490/18
Провадження №11-кп/801/1287/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 2 вересня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано йому у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з 22.07.2017 до 20.06.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;
-на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, не працюючий, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та виправданий в зв`язку з недоведеністю його вини у скоєнні злочину;
-визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
стягнуто в рівних частинах із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 399,00 грн;
стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 395,48 грн.;
процесуальні витрати за проведення експертиз: №581 від 25.10.2017, що становить 17846,40 грн.; № 580 від 06.11.2018 року становить 5948,80 грн.; №6732/17-21 24.11.2017 року, що становить 198,00 грн., віднесені за рахунок держави;
ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017 (справа №127/15850/17) про накладення арешту, скасовано;
ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017 (справа №127/15846/17) про накладення арешту, скасовано;
ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017 (справа №127/15840/17) про накладення арешту, скасовано;
ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017(справа №127/15839/17) про накладення арешту, скасовано;
ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017(справа №127/15838/17) про накладення арешту, скасовано,
- вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що близько 4 години 30 хвилин 22 липня 2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попросив свого знайомого ОСОБА_8 сісти за кермо його автомобіля марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на парковці ТЦ «Феріде Плаза», за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 23-А, щоб відвезти його додому. Після цього, ОСОБА_8 перебуваючи за кермом автомобіля «Subaru Outback», який знаходився на парковці ТЦ «Феріде Плаза», безпричинно став сигналити до відвідувачів вказаного закладу.
Після здійснення декількох сигналів, до автомобіля «Subaru Outback» підійшли ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які знаходилися біля ТЦ «Феріде Плаза» та зробили ОСОБА_8 зауваження з даного приводу, з метою припинення порушення громадського порядку і спокою. ОСОБА_7 , маючи при собі ніж та травматичний пістолет і знаючи, що у його товариша ОСОБА_8 також при собі є ніж та травматичний пістолет, вирішив вступити в суперечку з потерпілими, усвідомлюючи, що в них є перевага в зброї, яка може бути застосована ним та ОСОБА_8 у випадку необхідності.
Після цього, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з однієї сторони, й ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , який знаходився в салоні автомобіля «Subaru Outback» з іншої, виникла словесна суперечка, яка переросла у конфлікт. Під час вказаного конфлікту, ОСОБА_8 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_7 , з використанням малозначного приводу, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, наніс кулаком правої руки декілька ударів в область обличчя ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 впав на асфальт.
У цей же час, ОСОБА_7 з використанням малозначного приводу, з хуліганських спонукань, наніс декілька ударів кулаками в область голови ОСОБА_11 , який захищаючись відходив до трамвайних колій, які розташовані на проїжджій частині дороги вул. Пирогова у м. Вінниці, навпроти ТЦ «Феріде Плаза». Побачивши бійку між ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , ОСОБА_8 підійшов до них та допомагаючи ОСОБА_7 подолати опір ОСОБА_11 , діючи умисно, з хуліганських спонукань силоміць повалив ОСОБА_11 на трамвайні колії.
Після цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, із хуліганських спонукань, з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи та бажаючи цього, заздалегідь заготовленим ножем, який носив при собі, наніс ОСОБА_11 близько семи ударів в область голови, грудей, живота та тазу, коли останній лежав на трамвайних коліях та намагався піднятися, спричинивши йому проникаючі різані поранення, останній залишився лежати на асфальті.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1346/1354/1359 від 30.10.2017, у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: дві колото-різані рани грудної клітки зліва (в ділянці 8-го міжребір`я по пахвинних лініях, проникаючі до лівої плевральної порожнини, з ушкодженням лівої легені та ненаскрізним ушкодженням лівого купола діафрагми, з наявністю гемо-пневмотораксу-повітря і крові у лівій плевральній порожнині); дві наскрізні колото-різані рани зовнішньої поверхні лівого плеча у верхній третині з пошкодженням променевого нерву; колото-різана рана м`яких тканин верхнє-зовнішнього квадранту лівої сідниці; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, різана рана лівої скроневої ділянки, різана рана задньої поверхні лівої вушної раковини.
Названі вище тілесні ушкодження у ОСОБА_11 виникли від дії предмету (предметів), що має (мають) колюче-ріжучі властивості, а також дії тупого твердого предмету (струс головного мозку), за ступенем тяжкості належать: колото-різані рани грудної клітки зліва, проникаючі до лівої плевральної порожнини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Дві колото-різані рани зовнішньої поверхні лівого плеча у верхній третині з пошкодженням променевого нерву відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Колото різана рана м`яких тканин верхнє-зовнішнього квадранту лівої сідниці, закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, різана рана лівої скроневої ділянки, різана рана задньої поверхні лівої вушної раковини відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 свідчать про не менш, ніж п`ять дії колюче-ріжучого предмету (предметів), до яких належить і «ніж», з прикладанням достатньої сили в названі вище ділянки грудної клітки, лівого плеча, лівої сідниці, а також травматичної дії в ділянку голови тупого твердого предмету і предмету, що має ріжучі властивості.
Вказані травматичні дії могли бути за будь-якої послідовності та будь-якого взаємного розташування ОСОБА_11 і особи (осіб), що їх спричиняли, за умови доступності контакту травмуючого предмету з названими ділянками тіла.
Після цього, ОСОБА_7 переконавшись, що ОСОБА_11 лежить на асфальті зазнавши різаних поранень голови, грудей, живота та тазу сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля «Subaru Outback», де його чекав ОСОБА_8 та вони залишили місце події, поїхавши у невідомому напрямку. Внаслідок вчасного надання медичної допомоги ОСОБА_11 та госпіталізації його до міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці, вдалося запобігти наслідкам злочинних дій ОСОБА_7 , у вигляді смерті ОСОБА_11 , з причин не залежних від волі ОСОБА_7 .
Крім того, близько 4 години 30 хвилин 22.07.2017, між ОСОБА_8 і ОСОБА_7 з однієї сторони, які знаходилися в салоні автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , на парковці ТЦ «Феріде Плаза», за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 23-А та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з іншої сторони, виникла словесна суперечка, яка переросла у конфлікт. Під час вказаного конфлікту, ОСОБА_8 , діючи умисно, з використанням малозначного приводу, з хуліганських спонукань, наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, від яких останній впав на асфальт.
У цей же час, ОСОБА_7 з використанням малозначного приводу, з хуліганських спонукань, став наносити тілесні ушкодження ОСОБА_11 , який захищаючись відходив до трамвайних колій, які розташовані на проїжджій частині дороги вул. Пирогова у м. Вінниці, навпроти ТЦ «Феріде Плаза». Побачивши бійку між ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , ОСОБА_8 підійшов до них та діючи умисно, з хуліганських спонукань, з метою подолання опору ОСОБА_11 , силоміць повалив його на трамвайні колії, чим сприяв ОСОБА_7 нанести тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Перебуваючи на трамвайних коліях, ОСОБА_7 , діючи умисно, із хуліганських спонукань, з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи та бажаючи цього, невстановленим предметом, який мав колюче-ріжучі властивості наніс ОСОБА_11 близько п`яти ударів в область грудей та живота, спричинивши йому проникаючі різані поранення, зазнавши яких останній залишився лежати на асфальті.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він переконавшись, що ОСОБА_11 лежить на асфальті після заподіяння йому ОСОБА_7 різаних поранень грудної клітки та живота, побачив на проїжджій частині дороги вул. Пирогова у м. Вінниці, навпроти ТЦ «Феріде Плаза», шкіряну сумку належну ОСОБА_11 , де знаходилися особисті речі потерпілого, вирішив нею заволодіти, з метою власного незаконного збагачення. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та інших осіб, які знаходилися на вказаному місці, підібрав з асфальту шкіряну сумку ОСОБА_11 , яка відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №6732/17-21 від 24.11.2017 вартістю 336,05 гривень, та сів до автомобіля «Subaru Outback». Після того, як до автомобіля на заднє сидіння сів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 управляючи автомобілем залишив місце події та поїхав в напрямку виїзду з м. Вінниці. Під час проїзду у вказаному автомобілі, ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_7 , оглянули сумку ОСОБА_11 та виявили, що в ній знаходяться грошові кошти в сумі 2000 гривень, особисті документи на ім`я ОСОБА_13 , а саме: паспорт громадянина України, посвідчення учасника бойових дій і посвідчення водія, та, інші незначні речі. У подальшому, ОСОБА_8 , з метою власного збагачення забрав з сумки ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 гривень, а саму сумку з іншими речами, які в ній знаходилися викинули на узбіччя дороги, проїжджаючи по вул. Барське шосе у м. Вінниці, в напрямку м. Бар, з метою запобігання свого викриття. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2336,05 гривень.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 п.7 ч.2 ст. 115 КК України закінчений замах на вчинення умисного вбивства умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення умисного вбивства з хуліганських мотивів.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб із заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень та за ч.1 ст. 186 КК України як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна.
В ході розгляду кримінального провадження суд першої інстанції перекваліфікував дії ОСОБА_7 з ч.2 ст. 15 п.7 ч.2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та дії ОСОБА_8 з ч.4 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, визнав його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та виправдав в зв`язку з недоведеністю його вини у скоєнні злочину.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у звязку з чим просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.7 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років та визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 186 КК України з призначенням йому покарання за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити йому остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, стягнути з обох обвинувачених в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 27 157 гривень 04 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що досліджені в ході розгляду кримінального провадження докази доводять винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування кримінальних правопорушень. Висновок суду про хаотичну цілеспрямованість ОСОБА_7 ударів ножем ОСОБА_11 в різні частини тіла спростовуються висновком судово-медичної експертизи, згідно якого чотири колото-різані рани локалізовані у верхній лівій частині тіла ОСОБА_11 саме там, де розташоване серце. Висновок суду про відсутність хуліганського мотиву в діях ОСОБА_8 є невірним та спростовується, зокрема, відеозаписами з камер спостережень, з яких видно, що обвинуваченими рухали лише хуліганські мотиви, а саме малозначний привід та бажання продемонструвати грубу силу та жорстокість. Також прокурор зазначає про безпідставність відкинутих доказів, які доводять, що ОСОБА_8 відкрито заволодів сумкою ОСОБА_11 та викинув її в лісосмузі. Крім того, вказує на відсутність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 щире каяття, оскільки він свою провину не визнав.

Заслухавши доповідь судді, прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння та винуватість ОСОБА_8 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також невинуватість останнього у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, обґрунтований та базується на досліджених у судовому засіданні доказах, яким у вироку дана належна оцінка.

Замах на умисне вбивство відмежовується від умисного тяжкого тілесного ушкодження спрямованістю умислу винного, його суб`єктивним ставленням до наслідків своїх дій: при замаху на вбивство настання смерті охоплюється умислом винного.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Як свідчать показання обвинуваченого ОСОБА_7 , дані ним в судовому засіданні, тілесні ушкодження він наніс потерпілому ненавмисно та саме дії потерпілих призвели до вказаних дій, також у своїй заяві, яка міститься в матеріалах кримінального провадження (а.пров. 162), потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що у ОСОБА_7 була можливість довести умисел до кінця, однак цього не зробив, також зазначив, що конфлікт, який виник між ними, не був хуліганськими діями, оскільки вони в запалі не зрозуміли один одного, аналогічно у своїй заяві пояснив і потерпілий ОСОБА_12 (а.пров. 161).

Вказані показання узгоджуються, зокрема, з показаннями свідків та письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відтак з фактичних обставин кримінального провадження можна зробити висновок, що між обвинуваченими та потерпілими не було неприязні, конфлікт виник спонтанно, а удари ножем, нанесені ОСОБА_7 , попри те, що визнані небезпечними для життя в момент заподіяння, були хаотичними, спрямованими у різні частини тіла, у разі умислу на вбивство, він мав можливість довести свої дії до кінця але залишив місце вчинення злочин.

. Крім того, суд першої інстанції проаналізував поведінку ОСОБА_7 , яка передувала злочину, який не був ініціатором конфлікту та віктимну поведінку потерпілих, які спровокували конфлікт.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння кваліфіковані вірно.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно перекваліфікував дії ОСОБА_8 з ч.4 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 125 КК України ( умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК України), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, насильницька поведінка ОСОБА_8 була зумовлена раптово через сварку у відповідь на агресивні дії потерпілого ОСОБА_12 прагненням помститись йому, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 наніс удар потерпілому ОСОБА_12 на випередження, оскільки останній здійснював на нього замах.

В заяві, що міститься в матеріалах кримінального провадження (а.пров. 161) потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що конфлікт, який виник між ним та ОСОБА_8 в запалі на підставі раптово виниклих неприязних відносин, який в подальшому переріс у бійку, не є хуліганством.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 пояснили, що ініціаторами бійки були саме потерпілі.

Також в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 наносив удари кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_12 та відсутні докази використання ОСОБА_8 заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.

Відеозаписи з камери відеоспостереження ТЦ «Феріде Плаза» не містять початку виникнення конфлікту між обвинуваченими та потерпілими і його розвитку.

Отже, дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України судом кваліфіковані вірно.

Виправдовуючи ОСОБА_8 за ч.1 ст. 186 КК України, суд першої інстанції вірно зазначив, що наявність у кримінальному провадженні самої лише заяви потерпілого про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, протоколу прийняття про добровільну видачу знайденої ним сумки з речами та протоколу огляду місця події від 27.07.2017, а саме, огляду сумки потерпілого ОСОБА_11 з наявним в ній змістом, не можуть утворити повну картину скоєння даного злочину саме ОСОБА_8 .

Ні потерпілі, ні свідки не підтвердили, що ОСОБА_8 підібрав з асфальту шкіряну сумку ОСОБА_11 .

Щодо покарання, то воно у повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, зокрема, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_8 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених: ОСОБА_7 щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку, ОСОБА_8 добровільне відшкодування потерпілому збитків, натомість відсутність обставин, які б обтяжували покарання обох обвинувачених, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується за місцем проживання позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утримання 2 малолітніх дітей та особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому, зважаючи на позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченим суворого покарання, підстав вважати призначені покарання надто м`якими чи суворими, немає з огляду на роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 2 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: