Справа № 484/2909/19
Провадження: № 1-кп/484/368/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001266, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, який дітей не має, має неповну середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019р. за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки та звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачений ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2019 року приблизно о 21:00годин у ОСОБА_3 , який перебував біля території будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виник прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свої злочинні наміри, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди злочинним діям, обвинувачений відчинив хвіртку та зайшов у подвір`я вказаного домоволодіння. Після чого підійшов до циркулярної пилки, що знаходилася позад житлового будинку, відкрутив болт та зняв вживаний електродвигун потужністю 2,2 кВт. вартістю 2000грн., що був закріплений на каркасі циркулярної пилки, тим самим вчинив його крадіжку та спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму. У подальшому ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Під час розгляду справи обвинувачений повністю визнав свою вину, у вичиненому розкаявся та пояснив, що дійсно у червні 2019р. він вчинив крадіжку вживаного електродвигуна з подвір`я ОСОБА_6 . Оскільки він допомагав потерпілому, у нього був вільний доступ до його подвір`я. Із оцінкою викраденого обвинувачений погодився.

Потерпілий надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Також винуватість ОСОБА_3 у вчинені злочину, що йому інкримінують, також підтверджується письмовими доказами у справі. Так відповідно до протоколу огляду місця події від 07.06.2019р. була оглянута територія домоволодіння потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 та виявлена відсутність електричного двигуна циркулярної пилки. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2019р. обвинувачений розповів та показав яким чином він вчинив крадіжку електричного двигуна, належного потерпілому. Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 07.06.2019р., він добровільно видав працівникам поліції електричний двигун, вказуючи, що його продав ОСОБА_8 . 03.06.2019р. Вказаний електричний двигун був оглянути згідно протоколу огляду від 07.06.2019р. та визнаний речовим доказом у справі.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання негативна характеристика на нього відсутня.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочину незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019р. відносно ОСОБА_3 - виконувати самостійно.
Речовий доказ - електродвигун, який переданий на зберігання потерпілому, суд вважає за необхідне залишити у власності останнього.

Цивільний позов не заявлений. Інформація щодо судових витрат суду не надана.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019р. відносно ОСОБА_3 - виконувати самостійно.
Речовий доказ - електродвигун, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1