Справа № 545/2331/19
Провадження 1-в/545/530/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
клопотання засудженої:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, проживаючої АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , не заміжня, громадянка України, з середньою освітою, не працюючу.
Раніше судима:
1) 23.05.1996 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст. 81 ч.4, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.
2) 03.02.1998 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст.140 ч.3, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 24.11.2001 року за відбуттям строку покарання з виправної колонії № 34.
Засуджена:
29.10.2012 року Заводським районним судом Дніпропетровської області за ст.15 ч.3, 149 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано в строк відбуття покарання період з 13.10.2009 року до 16.10.2009 року.
про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду звернулась засуджена ОСОБА_4 з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
На адресу суду від засудженої надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала та прохала задовольнити.
Представник адміністрації в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженої, вказавши на те, що на даний час не можливо застосувати дану пільгу до засудженої, оскільки відповідно до характеристики на засуджену, ОСОБА_4 на час відбування покарання в установі не довела свого виправлення і не заслуговує на умовно- дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, так як пристосувалася до умов відбування покарання, участі в житті відділення не приймає, більше 2 років не має заохочень, вчинила особливо тяжкий злочин, який був спрямований на торгівлю своєї малолітньої дитини, яка усвідомлювала протиправний характер своїх дій, що свідчить про небажання повертатися до соціально- правомірного життя в суспільстві. На даний час не досягла необхідного ступеня виправлення. В адміністрації установи не має впевненості в її свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав:
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як встановлено судом, відповідно до характеристики на засуджену, ОСОБА_4 з 06.08.2013 року перебувала в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровська. Під час утримання в слідчому ізоляторі характеризувалася посередньо, не допускала порушень вимог режиму утримання та розпорядку дня. Стягнень та заохочень не мала. До роботи не залучалася.
З 06.09.2013 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».
Згідно статті 118 КВК України не працює з власної ініціативи.
Згідно пункту 5 статті 118 КВК України роботи по благоустрою установи та роботи із самообслуговування виконує не завжди.
За час відбування покарання в установі не допускає порушень вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня. Стягнень не має. Має три заохочення правами начальника установи та за рішенням дисциплінарної комісії за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Але після отриманого заходу заохочення засуджена змінила своє ставлення до праці та вимог режиму відбування покарання. Пристосувалася до умов відбування покарання. Більше 2 років не має заохочень.
У відносинах з представниками адміністрацією поводить себе тактовно, але робить це з метою мати поблажливе ставлення до себе. На заходи виховного впливу реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки.
Свій зовнішній вигляд, спальне місце, приліжкову тумбочку та форму одягу намагається утримувати в охайному стані.
Згідно статті 110 КВК України підтримує зв`язок з матір`ю та сестрою шляхом листування та телефонних розмов.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. До складу злочинної ієрархії не відноситься, злочинні традиції не підтримує, жаргоном не володіє. Не прагне до лідерства.
Згідно вироку від 29.10.2012 року Заводського районного суду Дніпропетровської області позов по справі не заявлений. Виконавчий лист до установи не надходив.
Згідно статті 123 КВК України залучена до участі в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт». Заняття не відвідує.
Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України залучена до участі у секції самодіяльної організації «Фізкультурно спортивна». Заняття, що проводяться в установі не завжди відвідує.
Частково усвідомлює тяжкість скоєного злочину, не розкаюється.
Таким чином засуджена ОСОБА_4 за час відбування покарання не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, тому що пристосувалася до умов відбування покарання, участі в житті відділення не приймає, більше 2 років не має заохочень, вчинила особливо тяжкий злочин, який був спрямований на торгівлю своєї малолітньої дитини, яка усвідомлювала протиправний характер своїх дій, що свідчить про небажання повертатися до соціально-правомірного життя в суспільстві. На даний час не досягла необхідного ступеня виправлення. А тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1