Справа № 178/1323/19
У Х В А Л А

13 вересня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000416 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

Т К А Ц Е В И Ч ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся до суду із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що ОСОБА_7 , 12 вересня 2019 року перебував у приміщенні домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_8 вживав спиртні напої.

В цей день близько 15 години 30 хвилин при вживанні спиртних напоїв, між ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , в результаті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_7 виник умисел, на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 . Після чого діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_7 , кулаком правої руки, наніс не менше п`яти ударів в голову ОСОБА_8 , який в цей час сидів на дерев`яному стільці, після чого, останній від ударів впав на підлогу, а ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 , наніс не менше двох ударів ногою в голову останньому.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 згідно виданого судовим медичним експертом лікарського свідоцтва про смерть №1082 від 13.09.2019 здійснив напад на ОСОБА_8 , з використанням тупого предмету з метою вбивства, у вигляді крововиливу під оболонку та забій мозку, дисфузної травми головного мозку, від яких останній помер.

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

13 вересня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено про підозру за ч.1 ст.115 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 12 вересня 2019 року, протоколом огляду місця події від 13 вересня 2019 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від 13 вересня 2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , від 13 вересня 2019 року, лікарським свідоцтвом про смерть.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Також наголошує на необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільну небезпеку, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_7 просить вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 та просить не обирати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваного на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 може бути відоме місцезнаходження всіх речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сам підозрюваний не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, суд не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, серед яких встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; підозрюваний ОСОБА_7 , зареєстрований: по АДРЕСА_1 , а фактично проживає за по АДРЕСА_2 ; місця роботи не має, неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, перебував у розшуку за несплату аліментів.

При цьому суд у відповідності із ч. 4 ст. 183 КПК України вважає можливим не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки він підозрюється в скоєнні злочину з застосуванням насильства.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, ч.6 ст.193, 194, 196 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрованому проживаючим по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , підозрюваному за ч. 1 ст. 115 КК України, обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів, починаючи з 13 вересня 2019 року.

Ззахиснику ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1