Справа № 340/377/19
Провадження № 11-сс/4808/216/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2019 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали слідчого судді.

1.1. Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2019 року накладено арешт на майно на ліс-кругляк хвойної породи, загальною кубомасою 47,596 м3, що фактично перебуває на зберіганні у Державному підприємстві «Гринявське лісове господарство», та який знаходиться у володінні Фізичної особи підприємця ОСОБА_9 , шляхом заборони користуватися, відчужувати, чи в будь-який інший спосіб розпоряджатися зазначеним майном.

1.2. Ухвалу обґрунтовано тим, що, оскільки вилучена лісодеревина, загальною кубомасою 47,596 м3, яка знаходиться на зберіганні у ДП "Гринявське ЛГ", залучена органом досудового розслідування як речовий доказ, зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, то для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження лісодеревини є доцільним вжити заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

2. Зміст апеляційної скарги.

ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм кримінального процесуального законодавства, що полягало в наступному:

- залишення поза увагою факту недотримання порядку вилучення майна;

- залишення поза увагою факту подання органом досудового розслідування клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 171 КПК України;

- неповідомлення власника майна про розгляд справи про арешт майна;

- неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна та незазначення в ухвалі слідчого судді даних про індивідуальні ознаки майна (кількість колод, довжину, діаметр).

Зазначає, що незаконно вилучена з території належного ОСОБА_8 лісопильного цеху деревина придбана ним в законному порядку за цивільно-правовою угодою та на неї маються первинні документи, копії яких додано і до апеляційної скарги. Дане майно незаконно, на думку апелянта, визнано речовим доказом, оскільки до правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, він не причетний, а склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України взагалі відсутній, оскільки органом досудового розслідування як на час вилучення майна, так і на даний час фактів незаконної порубки лісу не виявлено та не зафіксовано.

На думку апелянта, саме по собі визнання майна органом досудового розслідування речовим доказом не є підставою для накладення арешту на майно з метою його збереження, оскільки в мотивувальній частині постанови про залучення речових доказів від 18.07.2019 не наведені мотиви, за якими слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучений ліс у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Апелянт наголошує, що висока ймовірність того, що незаконно визнаний речовим доказом та незаконно вилучений ліс-кругляк в непереробленому вигляді у літній період може швидко зіпсуватись, стати непридатним до використання та призвести до значних збитків.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно, та зобов`язати слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 повернути ОСОБА_8 вказане майно.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_8 не з`явився, оскільки просив розгляд справи проводити без його участі (а.п. 21 апеляційна скарга).

Прокурор ОСОБА_7 не заперечила щодо вимог апеляційної скарги.

4. Мотиви рішення апеляційного суду.

4.1. Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя не з`ясував всі обставини та дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для арешту майна.

4.2. Клопотання слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області обґрунтовано тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000103 від 17.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: на території лісопереробного підприємства, що належить ФОП ОСОБА_8 , розміщеного в селі Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, працівниками поліції виявлено вантажний автомобіль марки «Камаз», реєстраційний № НОМЕР_1 , з причепом (реєстраційний № НОМЕР_2 ) та вантажний автомобіль марки «Камаз», реєстраційний № НОМЕР_3 , з причепом (реєстраційний № НОМЕР_4 ), на яких було навантажено ліс кругляк хвойної породи, що належить ФОП ОСОБА_8 , без документів, які підтверджують законне походження даної лісопродукції.

Необхідність накладення арешту на лісодеревину обґрунтовано метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, відчуження.

Відтак підставою для арешту лісодеревини ФОП ОСОБА_8 вказано відсутність документів, що підтверджують її законне походження.

Згідно матеріалів клопотання про арешт майна, загальна кубомаса арештованого лісу кругляка хвойної породи становить 47,596 м3 (а.п. 2, 15 зворот).

4.3. В підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 представив суду апеляційної інстанції копії документів:

- копію Договору купівлі-продажу №5 (далі Договір) від 20.06.2019 лісоматеріалів круглих для розпилювання (ялина) в кількості 140 м3;

- копію Акту виконаних робіт, згідно якого станом на 10.07.2019 згідно Договору отоварено 52,4528 м3 товару;

- копії накладних, специфікацій-накладних, товаро-транспортних накладних, нарядів на відпуск лісопродукції.

4.4. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах клопотання відсутнє документальне підтвердження, що ОСОБА_8 є недобросовісним набувачем арештованої лісодеревини, а є докази, які свідчать, що ця деревина може належати йому відповідно до господарських договорів.

Арешт накладено безпідставно, оскільки сліди якогось злочину на арештованій деревині відсутні, а сама вона належить ОСОБА_8 .

Існування арешту за таких обставин є необґрунтованим втручанням у права ОСОБА_8 як власника, ґарантовані ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод і положеннями ст. 41 Конституції України.

Тому оскаржувану ухвалу належить скасувати, а у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Керуючись статтями 117, 376, 398, 401, 404, 405, 412, 419, 422 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5