21.10.2019 366/288/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має незакінчену вищу освіту, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину 2006 року народження, працюючого не офіційно слюсарем зварювальником ТОВ «Ант-строй», перебуває на обліку в Центрі обліку бездомних осіб у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання, не зареєстрований, раніше судимого 04.09.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва за ст.ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідування час, місці та спосіб, усвідомлюючи, що не має передбачених дозвільних документів на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які передбачають кримінальну відповідальність, з метою подальшого незаконного зберігання, при відсутності передбаченого законом дозволу придбав заборонену у вільному обігу рушницю виготовлену саморобним способом, шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю частин гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ», 16 калібру, а саме ствола промислового виробництва (Тульський зброярний завод» м. Тула, колишній СРСР, у 1950 році) №54398 вкороченого саморобним способом, колодки промислового виробництва (Тульський зброярний завод» м. Тула, колишній СРСР, у 1956 році) № К168774, з прикладом, та цівки промислового виробництва (Тульський зброярний завод» м. Тула, колишній СРСР, у 1952 році) № 76508. В подальшому, ОСОБА_5 вирішив перенести рушницю виготовлену саморобним способом до місця свого тимчасового проживання, а саме на територію господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 в жовтому поліетиленовому пакеті, де мав намір незаконно її зберігати без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), - дозволу. В період часу з 19 год. 35 хв. 03.12.2018 року до 20 год. 11 хв. в ході огляду місця події відкритої ділянки місцевості яка знаходиться по вул. Івана Проскури, неподалік автозаправної станції «Енергія Плюс», що знаходиться по вул.І.Проскури, 86а, в смт. Іванків Іванківського району Київської області зафіксовано знаходження ОСОБА_5 , при якому виявлено на вилучено жовтий поліетиленовий пакет з вмістом рушницю виготовлену саморобним способом, шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю частин гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ», 16 калібру.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_5 в період часу з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвили 02.12.2018, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів вирішив проникнути на територію вказаного домогосподарства та вчинити крадіжку цінних речей з території останнього. З метою доведення свого злочинного, протиправного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 , пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши хвіртку потрапив на території домогосподарства АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вказаній території господарства ОСОБА_5 , обійшов житловий будинок та за господарською спорудою, останній виявив одноповерхове підсобне господарське приміщення. Продовжуючи свій злочинний та протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись перед вхідними дверима до одноповерхового підсобного господарського приміщення, за допомогою сили рук відчинивши вхідні дерев`яні двері, які зачиняються на металеву защібку та таким чином проник до підсобного господарського приміщення. Знаходячись в одноповерховому підсобному господарському приміщенні, що за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, повторно, а також користуючись нагодою, доки за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, виявив та викрав вживаний алюмінієвий бідон, без кришки, ємкістю 40 літрів, - вартістю 339 грн. 67 коп. Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними та протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 339 грн. 67 коп.
Крім того, 02.12.2018 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , яке обслуговується громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дізнавшись, що господарі відсутні по місцю проживання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення вирішив проникнути до житлового будинку, який знаходиться на вказаній території та вчинити повторну крадіжку речей з вищевказаного будинку. З метою доведення свого злочинного, протиправного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, цього ж саме дня ОСОБА_5 , пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає перескочив через металеву сітку якою огороджено територію та потрапив на території домогосподарства АДРЕСА_4 . Перебуваючи на вказаній території господарства ОСОБА_5 , обійшов житловий будинок та за допомогою сили рук відчинив вікно через яке в подальшому проник до середини будинку за вищевказаною адресою. Після того, перебуваючи у вказаному приміщенні, з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а також користуючись нагодою, доки за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, виявив та повторно викрав з будинку бувший у користуванні, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1680с-2» вартістю 149,43 грн., бувший у користуванні, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «113», вартістю 200 грн., бувший у користуванні, мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «Р780» з чохлом чорного кольору вартістю 660 грн., бувший у користуванні, мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А2010-а» вартістю 386,67 грн., бувший у користуванні, старт-годинник синього кольору вартістю 456,67 грн., бувший у користуванні, декоративний ніж вартістю 116 грн., бувший у користуванні набор ключів вартістю 1016,10 грн., а також грошові кошти в сумі 2300 грн. Після чого, ОСОБА_5 з викраденими речами та грошовими коштами, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними та протиправними діями спричинив потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5284 гривень 87 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, (крадіжка) вчинене повторно, поєднаного з проникненням в житло та інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
18 жовтня 2019 року між прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.185 КК України та наведені обставини вчинення злочину.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Також, сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
При цьому, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така угода була укладена за його участю, добровільно.
Прокурор також просив затвердити угоду.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилися, подали заяви, в якій зазначають, що не заперечують проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню з наступник підстав.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
У зв`язку з проведенням експертиз витрати у сумі 5148 грн. підлягають стягненню із засудженого ОСОБА_5 .
Речові докази по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 жовтня 2019 року між прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 3 (трьох) років не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути процесуальні витрати по справі у розмірі 5148 грн. за проведення експертиз із засудженого ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, а саме: жовтий поліетиленовий пакет з вмістом рушниця виготовлена саморобним способом, шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю частин гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ», 16 калібру та 22 набої та 2 гіпсові зліпки зі слідом структури взуття, які поміщено до паперової каробки із відповідним написом знищити.
Алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути за належністю.
4 липкі стрічки зі слідами папілярних ліній пальців рук та дактилокарта ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у справі.
Темно - чрвоний гаманець, які поміщено в сп. № 3632113, чорну, кожану коробку, яку поміщено в сп. № 4052214, мобільний телефон марки "Nokia" моделі "1680с-2", мобільний телефон марки "Nokia" моделі "113", мобільний телефон марки "Lenovo" моделі "Р780" з чохлом чорного кольору, мобільний телефон марки "Lenovo" моделі "А2010-а" старт - годинник синього коольору, деоративний ніж, набор ключів, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - повернути за належністю.
Взуття, курточку сірого кольору, джинси сірого кольору, спортивні штани чорного кольору, світер із капюшоном, жилетку синього кольору, мобільний телефон марки "Nokia" моделі "Х1-01", які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - повернути за належністю.
Шкатулку червоного кольору із вмістом біжутерії у вигляді каблучок та підвісів, та сім медалів, які поміщені в спеціальний пакет № 3632074 - передати власнику.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1