КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2891/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю:

представника ТОВ «ВІЗИТ» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «ВІЗИТ» на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_9 , і накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 51,4 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_10 подав в інтересах ТОВ «ВІЗИТ» апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_8 про накладення арешту на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , які належать ТОВ «ВІЗИТ». Зокрема, апелянт стверджує, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. На думку автора апеляції, посилання слідчого судді на наявність в матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про визнання квартир речовими доказами є безпідставним, оскільки сам факт наявності вказаної постанови не є підставою для накладення арешту. Крім того, апелянт звертає увагу, що з матеріалів, які додані до клопотання, вбачається, що квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 не належать підозрюваній ОСОБА_11 , а належать ТОВ «ВІЗИТ». Також автор апеляції відмічає, що кримінальне провадження щодо ТОВ «ВІЗИТ» не здійснюється, у зв`язку з чим підстави для накладення арешту на майно останнього відсутні, а тому висновок слідчого судді про наявність підстав для арешту майна товариства не відповідає фактичним обставинам справи.

Далі апелянт звертає увагу, що за клопотанням ТОВ «ВІЗИТ» ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року у справі № 760/10367/19 було скасовано арешт на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , який був накладений ухвалою слідчого судді вказаного суду 21 листопада 2018 року, оскільки суд дійшов висновку, що рішення про накладення арешту було прийнято безпідставно, а наступного числа, тобто 19 квітня 2019 року, орган досудового розслідування знову звернувся з клопотанням про накладення арешту на теж саме майно, тобто на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , які належать ТОВ «ВІЗИТ», і це клопотання було задоволено.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «ВІЗИТ»підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2018 року за підозрою директора ТОВ «ВІЗИТ» ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що службовими особами ТОВ «ВІЗИТ» () було занижено податок на додану вартість на загальну суму 3662861,00 грн. шляхом віднесення до податкового кредиту з ПДВ придбаних квартир у ТОВ «Інтегра-Холдинг» (), тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Крім того, органи досудового розслідування стверджують, що службові особи ТОВ «ВІЗИТ», переслідуючи злочинний умисел, з метою прикриття незаконної діяльності підприємства, у відповідності до договорів купівлі-продажу №№ 871, 872, 873, 874, 875 від 09 вересня 2016 року, укладених з ТОВ «Інтегра-Холдинг», здійснили нетипову для підприємства операцію з придбання нібито офісних приміщень для ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.
В подальшому, як зазначають органи досудового розслідування, було встановлено, що приміщення, які придбані ТОВ «ВІЗИТ» у відповідності до договорів купівлі-продажу №№ 871, 872, 873, 874, 875 від 09 вересня 2016 року, є житловими квартирами АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , що унеможливлює організацію ані виробничих потужностей, ані єдиного офісного приміщення в зазначених квартирах.
Також встановлено, що генеральним підрядником на об`єкті будівництва за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська, 2, виступав ТОВ «БК «Цивільне Будівництво».
Зважаючи на викладене вище, органи досудового розслідування вважають встановленими порушення п/п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме те, що службовими особами ТОВ «ВІЗИТ» було завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 3662861,00 грн.
Так, відповідно до п/п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, постачання житла (об`єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом, не оподатковується податком на додану вартість.
У цьому підпункті перше постачання житла (об`єкта житлового фонду) означає:
а) першу передачу готового новозбудованого житла (об`єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів), із спорудження такого житла за рахунок замовника;
б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об`єкта житлового фонду) покупцю, який є особою, іншою, ніж власник такого об`єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв`язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.
Норми цього підпункту поширюються також на перший продаж дачних або садових будинків, а також будь-яких інших об`єктів власності, зареєстрованих згідно із законодавством як житло (житловий фонд).
В листі ДФС України № 16929/6/99-99-15-03-02-15 від 04 серпня 2016 року роз`яснено деякі положення ст. 197 Податкового кодексу України стосовно операції з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об`єкт житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва. Така операція з першого постачання житла підлягає оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах. Звільняються від оподаткування з ПДВ операції з постачання житла (об`єкт житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.
12 листопада 2019 року органом досудового розслідування квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Також, як запевняють органи досудового розслідування, ОСОБА_11 , переслідуючи злочинний умисел, скерований на ухилення від сплати податків, достовірно знаючи, що операція з купівлі квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 не є операцією з першого постачання житла, а тому не оподатковується ПДВ, завірила сформовану головним бухгалтером ТОВ «ВІЗИТ» ОСОБА_12 декларацію з ПДВ за вересень 2016 року електронним цифровим підписом директора ТОВ «ВІЗИТ», тим самим внесла до декларації з ПДВ завідомо недостовірні відомості щодо первинної купівлі зазначених квартир.
26 березня 2019 року директору ТОВ «ВІЗИТ» ОСОБА_11 було оголошено про підозру у вчиненні службового підроблення, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також в умисному ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах, тобто злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
15 квітня 2019 року директору ТОВ «ВІЗИТ» підозрюваній ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134470,00 грн.
Отже, як зазначають органи досудового розслідування, ОСОБА_11 , займаючи посаду директора ТОВ «ВІЗИТ» та використовуючи своє службове становище, за допомогою використання реквізитів вказаного товариства ухилилася від сплати податків у особливо великих розмірах.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що на праві власності у ТОВ «ВІЗИТ» перебуває наступне нерухоме майно, а саме:

- квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартира АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартира АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартира АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).
Таким чином, органи досудового розслідування прийшли до висновку, що, оскільки операція з купівлі-продажу зазначених вище квартир була здійснена з порушенням п/п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, а ця операція, в свою чергу, дала змогу службовим особам ТОВ «ВІЗИТ» ухилитися від сплати податків у особливо великих розмірах, то з урахуванням тієї обставини, що дані квартири визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на них арешту, зокрема, на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 .
19 квітня 2019 року старший слідчий з ОВС 3-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, належне ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Це клопотання мотивовано тим, що перелічене вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також тим, що санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає конфіскацію майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Тому метою арешту перелічених вище квартир в клопотанні визначено запобігання їх подальшого відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 рокувказане клопотання старшого слідчого про арешт майна було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000067, про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на перелічені вище квартири, з огляду на необхідність їх арешту з метою конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає конфіскацію майна, а також з метою запобігання його подальшого відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вищевикладених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 51,4 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), з метою конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає конфіскацію майна, старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази, що це майно є власністю саме підозрюваної ОСОБА_11 , а не ТОВ «ВІЗИТ», директором якого вона виступала.

Між тим, жодних доказів цьому в клопотанні не приведено, а, навпаки, надані докази, що це майно є власністю ТОВ «ВІЗИТ». Отже, в разі засудження ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 212 КК України належні ТОВ «ВІЗИТ» квартири не можуть бути конфісковані, виходячи з того, що, відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Не можуть бути конфісковані належні ТОВ «ВІЗИТ» квартири і як захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, оскільки ОСОБА_11 , як директор ТОВ «ВІЗИТ», не підозрюється у жодному із злочинів, вчинення яких, у відповідності до ст. 96-3 КК України, є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. До того ж, конфіскація майна юридичної особи, згідно зі ст. 96-8 КК України, може мати місце тільки як додатковий захід кримінально-правового характеру у разі застосування до юридичної особи такого основного заходу кримінально-правового характеру, як ліквідація юридичної особи. При цьому вказана ліквідація може бути застосована судом до юридичної особи лише у разі вчинення її уповноваженою особою злочинів, перелічених в ст. 96-9 КК України.

Таким чином, з метою, передбаченою п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на згадані вище квартири, належні ТОВ «ВІЗИТ», не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні старшого слідчого про арешт майна, а тому слідчий суддя безпідставно наклав на них арешт з такою метою.

Що стосується іншої мети, про яку вказано в клопотанні старшого слідчого та яку слідчий суддя теж визначив для накладення арешту на майно ТОВ «ВІЗИТ», зокрема, запобігання подальшого відчуження майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, то слід, насамперед, вказати, що запобігання подальшого відчуження майна є не метою, а завданням арешту майна, яке визначено в абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, як мета арешту майна, може мати місце, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, лише за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Оскільки в даному кримінальному провадженні цивільного позову до ТОВ «ВІЗИТ» не заявлено, то арешт на майно цього товариства з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, не може бути накладений.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним вказати і на те, що органами досудового розслідування безпідставно визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , так як основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, є суспільні відносини у сфері податкового регулювання в частині формування доходних статей бюджетів різних рівнів і державних цільових фондів, а предметом цього злочину є податки, збори та інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку. При цьому колегія суддів виходить також і з того, що старшим слідчим у постанові про визнання вказаних квартир речовими доказами не визначено, яким критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України вони відповідають.

Також колегія суддів встановила, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

На підставі приведених вище обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ТОВ «ВІЗИТ» ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 , погодженого із прокурором ОСОБА_9 , про арешт нерухомого майна, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «ВІЗИТ» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_9 , і накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ВІЗИТ» (), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 128,8 м. кв., в будинку № 2, за адресою: місто Київ, вул. Болсуновська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4