КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01.07.2019 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 27.08.2019 включно.
Виконання ухвали покладено на Оболонський УП ГУ НП в м. Києві, ІТТ ГУ НП в м. Києві та ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. У разі неможливості застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, застосувати запобіжний захід з визначенням розміру застави, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків з урахуванням його майнового стану.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді конкретним обставинам справи та даним про особу підозрюваного ОСОБА_7 .
Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не враховано, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину, на його утриманні з 2012 року перебуває малолітній син цивільної дружини.
Згідно характеристики КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця №903 від 03.07.2019р. № 108/903-265, ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та за час проживання за вказаною адресою, скарг на нього не надходило.
Слідчим суддею не враховано необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, оскільки до клопотання слідчого не долучено документів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині, а посилання слідчого на його причетність до вчинення кримінального правопорушення є лише припущенням.
ОСОБА_7 є громадянином республіки Азербайджан, не розуміє української мови та не володіє нею. Проте, 29.06.2019 йому вручено письмове повідомлення про підозру без залучення захисника, що грубо порушує його право на захист.
Крім того, під час затримання, вручення письмового повідомлення про підозру, вручення клопотання про обрання запобіжного заходу, та під час обрання запобіжного заходу в суді, перекладач не залучався.
Твердження слідчого про можливість підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, не відповідає дійсності, оскільки у підозрюваного відсутні будь-які документи, які вилучені слідством, що позбавляє його можливості перетнути кордон України або іншим чином ухилятись від слідства.
У органу досудового розслідування відсутня інформація щодо впливу на свідків або потерпілих у будь-якому кримінальному провадженні з боку ОСОБА_7 .
Посилання органу досудового розслідування на можливість ОСОБА_10 вчиняти інші кримінальні правопорушення є безпідставними, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Слідчим суддею не наведено мотивів, з яких підозрюваному ОСОБА_7 не обрано запобіжний захід з визначенням розміру застави. При цьому, з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_7 не застосовував насильства та не погрожував його застосуванням.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0004843, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 29.06.2019 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.06.2019 о 21 год. 27 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у хуліганстві, вчиненому групою осіб, що супроводжувалася особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 296 КК України.
01.07.2019 слідчий слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням від 30.06.2019 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01.07.2019 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 27.08.2019 включно.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим до суду докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість ухилення від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових злочинів, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, в місті Києві не зареєстрований, за місцем проведення досудового розслідування не обтяжений міцними соціальними зв`язками, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, виходячи з характеру та обставин кримінального правопорушення, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах, зокрема даних протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.06.2019, протоколу огляду місця події від 28.06.2019, протоколів допиту свідків від 29.062019, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2019, та іншими матеріалами в їх сукупності.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Посилання апелянта на те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не оцінено відомості про особу підозрюваного, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину, має на утриманні з 2012 року малолітнього сина цивільної дружини, та позитивно характеризується за місцем проживання, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 йому вручено письмове повідомлення про підозру без залучення захисника, та під час затримання, вручення письмового повідомлення про підозру, вручення клопотання про обрання запобіжного заходу, та під час обрання запобіжного заходу в суді, не було залучено перекладача, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, однак не знайшли свого підтвердження.
Як убачається із протоколу затримання підозрюваного від 29.06.2019 (а.с. 63-64), протоколу допиту підозрюваного від 29.06.2019 (а.с. 67-68), та повідомлення про підозру від 29.06.2019 (а. с. 70-72), ОСОБА_7 роз`яснено його процесуальні права та обов`язки, про що свідчить його особистий підпис, при цьому клопотань чи заяв від підозрюваного та його захисника про призначення перекладача не надходило. Зауважень чи заперечень стосовно викладених у вказаних протоколах відомостей, підозрюваний та його захисник не висловлювали.
Крім того, як убачається із протоколу допиту підозрюваного від 29.06.2019, слідчим з`ясовано у ОСОБА_7 питання щодо необхідності залучення захисника та перекладача під час проведення допиту, на що ОСОБА_7 виявив бажання здійснювати допит у присутності захисника, проте не висловлював прохання залучити перекладача у зв`язку з тим, що не розуміє українську мову.
Згідно даних журналу судового засідання та технічного аудіозапису судового процесу від 01.07.2019, під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, після вручення підозрюваному пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, ОСОБА_7 зазначив, що права йому зрозумілі, та додаткових роз`яснень він не потребує. Із клопотанням про призначення перекладача у зв`язку із тим, що підозрюваний не розуміє української мови, ОСОБА_7 та його захисник у судовому засіданні в суді першої інстанції не зверталися.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею не обгрунтовано рішення про відсутність підстав для визначенням розміру застави, спростовуються даними оскаржуваної ухвали. Так, як убачається зі змісту ухвали, слідчий суддя з огляду на характер та конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відповідно до яких він вчинив злочин із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для визначенням розміру застави, з чим погоджується і колегія суддів.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не скасовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 27 серпня 2019 року включно, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3