Справа № 740/2571/19
Провадження № 1-кс/740/950/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

30 травня 2019 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявленого у межах кримінального провадження, внесеного 20 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000669 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання від 28 травня 2019 року ставиться питання про арешт майна- брухт чорного металу вагою 240 кг, кантур ручний максимальною вагою зважування 10 кг, для забезпечення збереження речових доказів. Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27 травня 2019 року у ОСОБА_5 під час обшуку виявлено та вилучено вищезазначені речі, які є предметом злочину та визнані речовими доказами.
Згідно заяви від 29 травня 2019 року старший слідчий ОСОБА_3 підтримує клопотання, просить провести судове засідання за відсутності.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 20 травня 2019 року, 24 травня 2019 року наявні відомості, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 приймає брухт чорних металів.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Із врахуванням доданих до клопотання матеріалів, враховуючи вимоги ст.ст.170, 173 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення (ремонту), відчуження вилученого майна до проведення всіх процесуальних дій, зокрема, експертних досліджень, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання.
Також слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст.170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Накласти арешт на брухт чорного металу, вагою 240 кг, кантур ручний максимальна вага зважування 100 кг, які зберігаються на території ТОВ «Метал-Ком» за адресою: м.Ніжин, вул.Корчагіна, 2.
Виконання ухвали покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні №0000669.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 .