УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1650/10 від 30.09.1999р.), підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березняки, Смілянського району, Черкаської області, громадянина України, з повною середньою освітою, розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_7 , 2008р. народження, не працює, інвалід ІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 27.07.2009р. Смілянським міськрайсудом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки,

2) 17.12.2010р. Смілянським міськрайсудом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 21.06.2012р. на підставі постанови Балаклійського райсуду Харківської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 17 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000051 від 29.11.2012р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що 08.09.2012р., біля 02.20год., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи на платформі № 14 залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , на якого вирішили скоїти напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на скоєння нападу з метою заволодіти чужим майном, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою групою осіб, із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи спільно з метою подолання опору ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наніс декілька ударів пляшкою в область обличчя ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 наніс чисельні удари по тілу потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 308 Н від 14.09.2012р. потерпілому ОСОБА_9 були завданні тілесні ушкодження у вигляді: садна та синці обличчя та голови, рана в лицевій ділянці з ліва. Садна, синці обличчя та голови виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і мають ознаки легкого тілесного ушкодження; рани лівої скроневої частини голови виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «Самсунг Дуос С3322», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 307 від 18.09.2012р. складає 450 грн. 50 коп., в якому знаходилась картка пам`яті «Нокіа 128 мб», вартістю 80 грн., дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС», вартістю 30 грн.,на рахунку якої було 27 грн., та «Київстар», вартістю 30 грн., на рахунку якої було 14 грн., навушники «Самсунг», вартістю 90 грн., гроші в загальній сумі 2350 грн., цифровий фотоапарат «Кенон», вартістю 1450 грн., в якому знаходилась картка пам`яті розміром 8 Гб.,вартістю 100 грн., футляр вартістю 75 грн., в якому знаходилось 2 акумуляторні батареї, загальною вартістю 90 грн., шкіряну огортку від паспорта, вартістю 18 грн. та посвідчення кандидати в народні депутати до Верховної ради України № КД-2663 на його ім`я, завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 4894 грн.

30.10.2012р. ОСОБА_5 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

30.10.2012р. ОСОБА_5 було оголошено розшук як обвинуваченого.

29.11.2012р. відомості про вказаний злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 187 КК України під № 0000051.

15.08.2019р. о 19.00год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 187 КК України.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: протокол прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_9 від 08.09.2012р.; протокол огляду місця події від 08.09.2012р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2012р.; висновок експерта від 27.09.2012р.; висновок експерта від 14.09.2012р.; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 від 14.09.2012р., ОСОБА_11 від 14.09.2012р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 14.09.2012р.; протоколом відтворення обстановки і обставин події від 15.09.2012р. за участю підозрюваного ОСОБА_12 ; висновок експерта від 18.09.2012р.; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.09.2012р.; протокол відтворення обстановки і обставин події від 15.09.2012р. за участю потерпілого ОСОБА_9 від 20.09.2012р.; протокол пред`явлення предметів для впізнання від 25.09.2012р.; протокол пред`явлення предметів для впізнання від 25.09.2012р.; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 30.10.2012р.; постанова про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_5 від 30.10.2012р.; висновок експерта від 30.10.2012р.; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.08.2019р.; протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 15.08.2019р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 з моменту вчинення даного правопорушення та притягнення його в якості обвинуваченого, переховувався від органів досудового розслідування, про що свідчить наявність у справі копії постанови слідчого від 30.10.2012р. про оголошення ОСОБА_5 в розшук, крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за даний злочин, він може і надалі переховуватися від органів досудового розслідування.
Крім того, в ході судового розгляду клопотання встановлено також існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, та скоїв інкримінований йому злочин в період умовно-дострокового строку, тому існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан (розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_7 , 2008р. народження, не працює, інвалід ІІ групи, зі слів), наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, який відноситься до категорії тяжких злочинів, його роль при вчиненні даного злочину, а також той факт, що на протязі майже 7 років перебував у розшуку, слідчий суддя вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який вчинений із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_9 , тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 серпня 2019 року 17.30год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 17.30год. 14 жовтня 2019 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1