Провадження № 1-кп/344/859/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Злочин вчинено за наступних обставин.

26.06.2019 приблизно о 12 год 50 хв, в світлу пору доби та суху погоду водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався проїзною частиною по вулиці Миру, що у м. Івано-Франківську, та наближався до нерегульованого перехрестя з круговим рухом вулиць Миру - Г.Хоткевича - Деповська, яке є головним відносно прилягаючих вулиць.

Перед вказаним перехрестям на вул. Миру встановлено дорожні знаки 2.1 «Дати дорогу», 4.10 «Круговий рух» та 7.8 «Напрямок головної дороги по колу», які зобов`язували водія ОСОБА_5 перед виїздом на перехрестя надати дорогу усім учасникам дорожнього руху, що рухались по ньому.

У цей час перехрестям з круговим рухом рухався велосипедист ОСОБА_6 , який відповідно до вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України мав перевагу в русі.

Водій ОСОБА_5 під час руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед виїздом з вул. Миру, яка є другорядною дорогою, на перехрестя з круговим рухом, що є головною дорогою, не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_6 , унаслідок чого вчинив наїзд на останнього.

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., в якому зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.11., у відповідності до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

п. 16.12., в якому зазначено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух… Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 ПДР «Круговий рух», надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами в речовину головного мозку, під м`яку та тверду оболонки головного мозку, переломом кісток основи, склепіння черепа з крововиливом в м`які тканини голови, яка ускладнилась набряком та стисненням головного мозку, що спричинило його смерть.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_5 суду показав, що 26.06.2019 в обідню пору рухався автомобілем марки «Daewoo Lanos» по вулиці Миру, що в м. Івано-Франківську, на роботу. При виїзді на перехрестя з круговим рухом вулиць Миру - Г.Хоткевича Деповська почув удар, зрозумів, що збив велосипедиста. Була сприятлива дорожня обстановка, ясно, світило сонце. Рухався із швидкістю не більше 30 км/год. Перед виїздом на дане перехрестя дорога була вільною, інших учасників не було, велосипедиста не бачив, оскільки огляд в сторону вулиці Г.Хоткевича утруднений. Удар відбувся у ліву сторону його автомобіля. Маневр закінчив за кільцем в ділянці прилягання до вулиць Миру-Деповська. Після наїзду одразу зупинив автомобіль, підбіг до потерпілого. Працівники поліції були неподалік, викликали швидку допомогу. Велосипедист впав на дорогу та мав очевидні тілесні ушкодження: гуля на голові, йшла кров носом, однак потерпілий намагався встати. Автомобіль швидкої допомоги приїхав швидко, до 10 хв, одягли потерпілому корсет та госпіталізували. Потерпілий помер приблизно за 2 тижні в лікарні. В лікарні провідував приблизно 5 разів, залишав свій номер телефону, але родичі вказали, що допомога надається і поки що нічого не треба. Потім відшкодував шкоду потерпілим. Також вказав, що посвідчення водія отримав ще у 1995-1996 роках. Транспортним засобом керує постійно упродовж 8 років. Просив не позбавляти його права керування, оскільки є фізичною особою підприємцем, автомобіль використовує у своїй повсякденній роботі, а також кожного дня возить старшу дочку на навчання в університет. Визнав, що порушив вимоги ПДР України, які вказані в обвинувальному акті. Сприяв досудовому розслідуванню, повідомляючи всі обставини справи та з`являючись на всі виклики для проведення слідчих дій. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, врахувавши дані, що характеризують його як суспільно корисну особу.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду кримінального провадження. Відповідно до поданих письмових заяв (а.с.а.с. 19-23) просили проводити розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності, цивільні позови не заявляли, збитки, завдані ДТП, повністю відшкодовано, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не мають. Щодо покарання обвинуваченому просили його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема його вік, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.56), раніше не судимий (а.с.48), фізична особа підприємець (а.с. 81-83), одружений (а.с.62), на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.63-64), зареєстрований та проживає разом дружиною, дітьми, а також з батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом ІІІ групи (а.с.65) та матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; на обліках ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває (а.с.57-58); щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_5 одружений, з вищою освітою, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг та заяв від сусідів не поступало. Беручи до уваги отриману інформацію щодо ОСОБА_5 , відсутність судимостей, а також низький рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб).

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, позицію потерпілих згідно їх заяв, які вказали, що збитки, завдані ДТП, повністю відшкодовано, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не мають та просили обвинуваченого суворо не карати; позицію обвинуваченого, що просив суворо його не карати, позицію захисника обвинуваченого, що просив призначити покарання обвинуваченому у межах санкції статті, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та не призначати додаткового покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому з урахуванням вказаних обставин, ступеня тяжкості вчиненого злочину, зокрема грубого порушення обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України при керуванні транспортним засобом, а також те, що це потягло за собою тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №702/880/16-к, те, що потерпілі подали до суду заяви з проханням призначити засудженому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, не свідчить про їх позицію щодо можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Також у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №189/1245/17 зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху. Тому думка потерпілого щодо виду та розміру покарання сама по собі не є вирішальною в цьому питанні.

Що стосується тверджень сторони захисту про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений повинен здійснювати постійний догляд за батьками, які з ним проживають та є особами пенсійного віку та хворіють (батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інвалід 3 групи загального захворювання та мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а.с.65-72), то суд зауважує, що згідно довідки №02-02/10761 від 13.08.2019, за вказаною адресою зареєстроване проживання не лише батьків та дітей обвинуваченого, а й також рідного брата обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.55). З характеристики обвинуваченого (а.с.56) та досудової доповіді вбачається, що за вказаною адресою також проживає дружина обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зі слів обвинуваченого, батьки не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними, опіка чи піклування над ними не встановлювалися. Будь-яких документів, що підтверджували б необхідність постійного стороннього догляду за батьками обвинуваченого суду не надано.

Не заслуговують уваги і доводи сторони захисту про доцільність призначення покарання обвинуваченому без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки право керування необхідне обвинуваченому для здійснення підприємницької діяльності, медичного обслуговування сім`ї та щоденного довезення власним автомобілем дочки ОСОБА_9 , 2004 р.н., на навчання в Івано-Франківський коледж Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» (а.с.80), то суд зауважує, що обвинувачений з сім`єю проживає у м.Івано-Франківську, навчальний заклад, у якому навчається дочка, а також заклади охорони здоров`я знаходяться у м.Івано-Франківську, де організовано пасажирські перевезення громадським транспортом. Обвинувачений є приватним підприємцем та працює у сфері надання послуг з обслуговування автомобілів, а не здійснює пасажирські перевезення, а тому позбавлення права керування транспортними засобами не перешкоджає продовженню здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності.

Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу домашнього арешту ОСОБА_5 суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання - позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Запобіжний захід домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у силі.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA5009002, отримувач: УК у м.Івано-Франківську /м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження» 10990 гривень 05 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз № 1238/19-28 від 12.08.2019, № 1239/19-28 від 12.08.2019 та № СЕ-19/109/26-553ІТ/19 від 24.09.2019.

Речові докази: автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , (згідно постанови від 27.06.2019) повернути власнику ОСОБА_5 ; велосипед чорного кольору згідно постанови від 27.06.2019 - повернути потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.06.2019 на автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_15