Справа № 696/409/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Сміла Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2019 року за №0000144, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розовка Чернігівського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 згідно рішення Кам`янського районного суду Черкаської області 2/696/326/14, справа №696/1037/14-ц від 18 вересня 2014 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 липня 2014 року і до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_4 у період часу з 01 липня 2014 року по 11 квітня 2019 року, діючи з прямим умислом, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи працездатним та маючи можливість сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність не реагував, для отримання стабільного доходу на облік у Кам`янський районний центр зайнятості не став і заходів спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, приховував свої фактичні місця роботи, маючи відповідні доходи від неофіційної роботи ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_5 не надавав, до суду про зменшення розміру суми виплати аліментів не звертався, у зв`язку з чим у нього за період з 01 липня 2014 року по 11 квітня 2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 50628 гривень 15 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утриманні дітей (аліментів), за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.164 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила судовий розгляду кримінального провадження проводити без її участі, покарання призначити на розсуд суду.

Враховуючи положення ст.325 КПК України та те, що потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилася, при цьому, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд кримінального провадження проводити без її участі, а також приймаючи до уваги думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе розгляд провадження провести без участі потерпілої, суд прийшов до висновку про можливість розгляду провадження без участі потерпілої.

Під час роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, судом встановлено, що останньому у повній мірі зрозуміле викладене в обвинувальному акті обвинувачення, в якому визнає себе винним у повному обсязі.

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, під час проведення судового засідання прокурор, в зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини та не оспорюванням обставин, які викладені в обвинувальному акті, звернувся з клопотання, з яким погодився обвинувачений, про дослідження доказів у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим такі обставини визнаються та не оспорюються, при цьому добровільність його позиції не викликає сумнівів, роз`яснено обмеження права на оскарження в апеляційному порядку обставин, які ніким не оспорювалися під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на що учасники судового провадження погодилися, в зв`язку з чим, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність досліджувати докази щодо обставин, які не оспорюється учасниками судового провадження, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав покази, що дійсно рішення суду на нього покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь колишньої дружини на утримання доньки, однак їх не сплачував. На даний час не працює. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє сплатити заборгованість по аліментами та у подальшому її не допускати.

Виходячи з аналізу та оцінки показань учасників судового провадження, суд вважає доведеним обвинувачення та правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утриманні дітей (аліментів), за яке передбачено відповідальність за ч.1 ст.164 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно абз.2 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідально до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, а саме те, що кримінальне правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, проте на даний час не працює, постійного джерела доходу не має, а також враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжує його покарання, а також досудову доповідь працівника Кам`янського сектору з питань пробації, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить небезпеку для суспільства, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні його покарання у виді обмеження волі в межах строку, передбаченого санкцією ч.1 ст.164 КК України, з застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України, яке є достатнім у даному випадку та приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування більш м`якого покарання та недоцільності застосовування йому більш суворого покарання, передбачене санкцією вказаної статті.

Цивільний позов по справі не заявлено, речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Черкасьої області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1