Провадження № 11-сс/4808/337/19
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення розміру застави, визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає ухвалу необґрунтованою в частині визначення розміру застави. Вказує, що в судовому засіданні ОСОБА_8 не заперечив обґрунтованості підозри, підтримав клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що не працює, є інвалідом 3 групи і має на утриманні малолітню дитину, тому просив визначити йому мінімальний розмір застави. Посилається на те, що слідчим суддею при визначенні ОСОБА_8 розміру застави не враховано, що він визнає вину в інкримінованих йому злочинах, що 21 листопада 2019 року при затриманні працівниками поліції ОСОБА_8 та інших осіб було вилучено все викрадене майно з квартир ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і таким чином у ОСОБА_8 немає підстав та бажання перешкоджати будь-яким чином встановленню істини у кримінальному провадження. Вважає визначений слідчим суддею розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2019 року застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 20 січня 2020 року включно, з визначенням розміру заставу 115260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень.

Мотивує прийняте рішення тим, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ррокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховував також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, а також наявності обвинувального акту щодо нього за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України скеровано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. При визначенні розміру застави також враховував практику Європейського суду з прав людини, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення. Вважав, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому щодо ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і, що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили визначити заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- прокурор вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку суду апеляційної інстанції, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 22 листопада 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.п. 53-54), а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, копії яких додано до клопотання.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг його вчинити.

В той час, сторона захисту не заперечує обґрунтованість підозри, не наводить будь-яких тверджень, як і не надає жодних доказів, які б спростовували причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Також, як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у якому підозрюється ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Сторона захисту не наводить будь-яких доводів про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, або ж належного обґрунтування про можливість запобігання останнім, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначивши його застосування строком на шістдесят днів.

Також дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

За приписами ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, 182 цього Кодексу.

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави взяв до уваги необхідність обрання запобіжного заходу обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, його обставини, вартість викраденого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, та суворість покарання за такі дії, наявні з матеріалів клопотання дані про особу підозрюваного, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжний захід триманню під вартою - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя визначив розмір застави на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує визначення застави, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не знайшли своє підтвердження доводи сторони захисту про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_8 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалу слідчого судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5