Провадження № 1-кс/686/8396/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000132 та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим.

Скаржник посилається на те, що в межах вказаного кримінального провадження ним подано клопотання про визнання його потерпілим, проте постановою слідчого від 30.05.2019 року в задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів того, що кримінальним правопорушенням йому завдано шкоди, визначеної ч.1 ст.55 КПК України. Скаржник просить визнати відмову слідчого протиправною, оскільки незаконним триманням під вартою, що констатовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2019 року, йому заподіяно як моральної так і матеріальної шкоди, що полягає у витратах на необхідність отримання правової допомоги, на відвідування правоохоронних органів та судів.

В судовому засіданні представник скаржника наполягає на задоволенні скарги та усно клопоче про скасування постанови слідчого від 30.05.2019 року.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до змісту ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження № 0000132, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 25.02.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000132, зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 371 КК України. Предметом досудового розслідування є завідомо незаконне затримання ОСОБА_3 , здійснене службовими особами правоохоронних органів Вінницької області.

20.05.2019 року скаржник подав слідчому Першого СВ СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, який розслідує кримінальне провадження №0000132 клопотання про визнання його потерпілим.

30.05.2019 року слідчий Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м.Хмельницькому направив заявнику постанову від 30.05.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Ч.5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п.4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно збитки. Під такими збитками розуміється не лише матеріальна шкода, але й моральна, фізична, а також психічні травми та душевні страждання.

Достатньо очевидно, що незаконне тримання особи під вартою, а саме такі обставини є предметом досудового розслідування, завдає особі, як мінімум психічних травм. Для з`ясування рівня заподіяних психологічних страждань в межах кримінального провадження потрібно здійснити відповідні процесуальні дії, до прикладу призначити психологічну експертизу особі, оскільки жодні докази, здобутті щодо цього поза межами кримінального провадження є недопустимими.

За таких обставин, слідчий передчасно дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_3 статусу потерпілого, тому висновки слідчого не відповідають вимогам закону. Разом з тим, ОСОБА_3 у поданій скарзі не зазначав вимогу про скасування постанови слідчого, а уточнення вимог, в тому числі усно, діючим КПК України не передбачено. Таким чином, виходячи із принципу диспозитивності, слідчий суддя вважає за неможливе розглянути усну вимогу представника скаржника про скасування постанови слідчого.

Скаржник просить також зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000132. В цій частині скарга не може бути задоволеною, оскільки до компетенції слідчого судді за змістом статті 303 КПК України належить лише питання оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Посилання представника скаржника на п.3 ч.2 ст.307 КПК України не може бути застосованим, оскільки на переконання слідчого судді таке зобов`язання може випливати виключно із частини 1статті 303 КПК України, що визначає компетенцію слідчого судді щодо розгляду скарг, коли ж йдеться про оскарження рішення, то як уже зазначено вище, оцінка слідчого судді обмежується саме в частині законності прийнятого слідчим або прокурором рішення. Слідчий суддя не вправі переймати на себе повноваження слідчого щодо прийняття рішення про визнання особи потерпілою(потерпілим).

За вказаних обставин скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303-306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову слідчого Першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000132 про визнання ОСОБА_3 потерпілим.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1