Справа №585/5150/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/518/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконферензв`язку),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконферензв`язку кримінальне провадження № 585/5150/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

18 грудня 2018 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк відбування покарання строку, з якого його було взято під варту, а саме, з 24 червня 2017 року у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за скоєння якого ОСОБА_7 засуджений за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2017 року, оскільки до покарання за останнім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року відносно ОСОБА_7 остаточне покарання засудженому визначено з урахуванням покарання за попереднім вироком.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2019 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення. Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року. При цьому, злочин, за який ОСОБА_7 засуджений, вчинений ним 21 червня 2017 року, тобто після набрання законної сили Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, тому клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішення, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за об`єднаним кримінальним провадженням за вироками від 15 березня 2017 року та від 03 липня 2018 року, оскільки за першим з цих вироків він був узятий під варту з 24 червня 2017 року, тому просить з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати йому попереднє ув`язнення у строк відбування покарання з 24 червня 2017 року по 24 листопада 2018 року з розрахунку, що одному дню перебування в слідчому ізоляторі відповідають два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференцзв`язку) та його захисника ОСОБА_8 , які просили ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_7 строк, вказаний ним у клопотанні, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від №838-VIII 26.11.2015, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України № 2046-VIII від 18.05.2017, яким ч.5 ст.72 КК України викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.4 ст.5 КК України у тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Нормою ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 за попереднім вироком був засуджений 15 березня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. При цьому, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання (а.м.п. 17-18), що свідчить про те, запобіжний захід в цьому кримінальному провадження ОСОБА_7 не обирався, в місцях попереднього ув`язнення він не перебував.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання, призначене йому за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з 24 червня 2017 року (а.м.п. 24-26). По даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 було затримано 24 червня 2017 року (а.м.п.22-23), а ухвалою слідчого судді від 27 червня 2017 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.м.п. 19-22). Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року залишено без змін (а.м.п. 27-28).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 10 жовтня 2018 року (а.м.п. 29).

29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до якої дійшла висновку про те, що ч.5 ст.72 КК України є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) Велика Палата Верховного Суду констатувала, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючи (ультрактивну) дію.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2017 року по 24 листопада 2018 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2018 року, злочин за яким вчинений 21 червня 2017 року, тобто у той період, коли діяв Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року щодо зарахування засудженим строку попереднього ув`язнення з розрахунку день за день.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 376; 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.