УХВАЛА
6 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 320/1147/19
провадження № 51-6016 впс19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 Кримінального кодексу України (далі КК) до суду іншої адміністративно-територіальної одиниці у межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
Прокурор ОСОБА_5 (процесуальний керівник у кримінальному провадженні) звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду

із клопотанням в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) про направлення обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні до суду іншої адміністративно-територіальної одиниці у межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання вмотивовано тим, що кримінальне провадження підсудне суду в якому обвинувачений обіймав посаду судді, а тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 32 та ч. 3 ст. 34 КПК просить Верховний Суд вирішити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а саме до суду іншої адміністративно територіальної одиниці, який найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймав посаду судді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, обговоривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За правилами ч. 2 ст. 32 КПК кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду лише у випадку якщо таке кримінальне провадження вже надійшло до суду.

Як убачається з матеріалів клопотання, після звершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та складання обвинувального акта прокурор не направив його до відповідного суду, як того вимагають норми ч. 2 ст. 32, п. 14 ч. 2 ст. 36 та п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК, а звернувся із цим питанням до Верховного Суду переклавши цей обов`язок на останній, що прямо суперечить змісту цих вимог закону та положенням ст. 34 КПК.

З огляду на викладене правових підстав для задоволення клопотання прокурора Верховний Суд не вбачає.

Керуючись статтями 34, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК до іншої адміністративно-територіальної одиниці в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3