ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/340/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-кп/817/340/19 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 .

Встановлено строк дії ухвали до 14 грудня 2019 року включно .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу скасувати та змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням обовязків визначених ст.194 КПК України.

Вказані вимоги мотивує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не надано жодного доказу на їхнє підтвердження та неможливість застосування до її підзахисного альтернативного запобіжного заходу, мотиви прийняття чи відхилення доказів сторін.

Вказує, що судом лише констатовано тяжкість злочинів, які йому інкримінуються, формально перераховано продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу і зазначено, що більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти настанню вказаних ризиків, що є недостатнім для продовження тримання під вартою обвинуваченого, оскільки не базується на наявних в матеріалах справи доказах та суперечать вимогам кримінального процесуального закону і практиці Європейського суду з прав людини в частині дотримання національними судами ч.3 ст.5 Конвенції, зважаючи на тривалість судового провадження та знаходження ОСОБА_7 під вартою.

Захисник стверджує, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п.85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України).

Посилається на рішення ЄСПЛ у справах:

Клішин проти України у якому йдеться про те, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами, а ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку;

-Панченко проти Росії згідно з яким оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня

-Ноймайстер проти Австрії у якому встанволено, що ризик втечі зменшується зі збігом часу проведеного під вартою .

«Ідалов проти Росії» згідно якого тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи, а серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинувачених, які підтримали подані апеляційні скарги та просять ухвалу суду скасувати, міркування прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Так, на розгляді у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.305 ч.3, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.305 ч.3, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3 КК України, ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.305 ч.1, ст.305 ч.3, ст.309 ч.1, ст.311 ч.3 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.305 ч.3, ст.311 ч.3 КК України, ОСОБА_12 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.307 ч.2, ст.311 ч.2 КК України.

Представник державного обвинувачення звернувся до Івано-Франківського міського суду з клопотаннями про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів з визначенням розміру застави, мотивуючи його продовженням вснування ризиків переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів та інших обвинувачених в цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та неможливістю запобігання настанню вказаних ризиків застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання прокурора, місцевий суд мотивував прийняте рішення обгрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, що було встановлено слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу та неодноразово перевірялось при продовженні вказаного запобіжного заходу, про вагомість доказів на вказаного факту свідчить направлення до суду обвинувального акту та призначення його до судового розгляду, стадія кримінального провадження (розгляд його по суті), зміна процесуального статусу ОСОБА_7 з підозрюваного на обвинуваченого; не зменшенням ризиків переховування обвинуваченого від суду, можливістю вчинення ним іншого кримінального правопорушення, впливу ним на свідків, експертів, інших обвинувачених, існування яких підтверджується не лише тяжкістю інкримінованих йому злочинів та покаранням, яке йому загрожує у випадку визнання винним, а й даними про його особу, зокрема наявністю непогашеної судимості за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; необхідністю допиту в судовому засіданні з врахуванням принципу безпосердності свідків, експертів, інших обвинувачених, дані про яких у звязку відкриттям матеріалів кримінального провадження йому відомі, багатоепізодністю кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він обвинувачується, їх характер, конкретні обставини провадження, обсяг наркотичних засобів , злочинну діяльність у трьох областях України, що вказує на підвищену суспільну небезпеку його як особи та інкримінованих йому діянь, а також неможливістю завершення судового розгляду провадження до закінчення дії попередньої ухвали суду про продовження запобіжного заходу у звязку з необхідністю допиту обвинувачених, свідків, експертів, дослідження письмових доказів та висновків експертів, речових доказів, у звязку з чим альтернативний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти настанню цих ризиків.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги слід зазначачити в матеріалах справи містяться дані, що поза розумним сумнівом з достатньою переконливістю обєктивно звязують обвинуваченого з інкримінованими правопорушеннями та підтверджують наявність визначених КПК України підстав для продовження дії запобіжного заходу. Крім того, слід зазначити що судом визначено розмір застави, у випадку внесення якої обвинуваченим у будь-який момент під час розгляду кримінального провадження він буде перебувати під дією більш мякого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про залишення без змін ухвали суду першої інстанції та без задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката Рогів залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи