ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4277/19 Номер провадження 11-сс/814/801/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу представника власника майна - алвркаиа ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2019 року про арешт майна,-

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

власника майна - ОСОБА_9 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_10 ,

представників СТОВ`Придніпровський край» - адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2019 року клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна , в межах кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001341 від 19.10.2019 року за ст. 356 КК України задоволено, накладено арешт на ангар для зберігання техніки , розташований за адресою : АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_9 та СТОВ «Придніпровський край» здійснювати відчуження , користування та розпорядження вищезазначеним майном, інші роботи , пов`язані зі зміною конструкції та стану будівлі.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вказав , що для досягнення цілей досудового розслідування в кримінальному провадженні, зокрема, збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз та для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, накладення арешту на нерухоме майно буде доцільним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

У принесеній апеляції представник власника майна адвокат ОСОБА_6 просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим , що рішення слідчого судді ухвалено із суттєвим порушенням вимог кримінально-процесуального закону , а саме клопотання слідчого не відповідає вимогам закону. Так, у клопотанні зазначено , що досудове розслідування розпочате за заявою ОСОБА_9 за ст. 356 КК України. Проте , в клопотанні слідчого та в доданих документах не міститься жодної інформації щодо заподіяння будь-кому майнової шкоди. Крім того , відсутнє підтвердження , що між ОСОБА_9 та СТОВ «придніпровський Край» мається будь-який майновий спір з приводу нерухомого майна. «Придніпровський край» є правонаступником СТОВ «Вишневе-Агро» , тому працівники цієї організації на законних підставах проводили ремонтні роботи на даху приміщення тракторної бригади. В клопотанні відсутні дані про визнання речовим доказом майна , на яке накладено арешт. Арешт майна перешкоджає законній господарській діяльності. Необґрунтовано, які можна робити експертизи з арештованим майном. Судом обрано найобтяжливіший тип арешту майна.

Позиції інших учасників судового провадження

Представники власника майна СТОВ «Придніпровський край» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор , власник майна ОСОБА_9 , представник власника майна адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляції , вивчивши матеріали за клопотанням , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що слідчий суддя в даному випадку не в повній мірі дотримався зазначених положень закону.

Так , слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність вжиття в даному провадженні заходів забезпечення кримінального провадження у формі накладення арешту на майно.

Із вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Натомість , доводи апеляційної скарги представника власника майна СТОВ «Приднівпровський край» щодо відсутності підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не заслуговують на увагу.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги у контексті висновків слідчого судді з цього питання колегія суддів звертає увагу на таке.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, викладені норми закону слідчим суддею при розгляді клопотання про необхідність накладення арешту на майно дотримані в повному обсязі, а відтак ним прийнято в цій частині законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається , що в провадженні СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001341 від 19.10.2019 року за ст.356 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 18 жовтня 2019 року до чергової частини Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_9 про те , що невстановлені особи демонтували шиферну покрівлю ангару за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому.

Слідчий , звертаючись до слідчого судді з клопотанням , зазначив як підставу арешту майна - збереження речових доказів.

Слідчий суддя , розглядаючи клопотання, у повній мірі оцінив вказану у клопотанні підставу щодо накладення арешту на майно - ангар , що має відношення фактично до обох сторін , з`ясував можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні , а також усі інші обставини , які передбачають підстави для арешту або відмови у задоволенні клопотання та прийняв обґрунтоване рішення про необхідність накладення арешту на майно.

Колегія суддів не погоджується із доводами автора апеляції про відсутність обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення і як наслідок відсутність через це підстав для накладення арешту на майно.

Так , положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів. Виходячи із змісту ч.3 цієї статті наявність обґрунтованої підозри про вчинення злочину не є обов`язковою умовою для накладення арешту на майно.

Що стосується обґрунтованості внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення колегія суддів звертає увагу на таке.

Дійсно , з об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину (ст.356 КК) необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій ; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством , установою чи організацією ) ; в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина , державним чи громадським інтересам або інтересам власників.

В даному випадку самовільність та оспорюваність правомірності дій СТОВ «Придніпровський край» не викликає сумнівів. Так , як повідомили суду сторони в провадженні місцевого суду знаходяться цивільні справи щодо вказаного майна ангару. До вирішення спору одна із сторін розпочала процес демонтажу об`єкту нерухомості і вказані дії оспорюються іншою стороною. Та обставина , що представники СТОВ «Придніпровський край» наголошують на тому , що демонтаж здійснювався з метою ремонту , не змінює ситуації в кримінальному аспекті питання правомірності їх дій.

Що стосується доводів автора апеляції про відсутність ознак значної шкоди , то колегія суддів акцентує увагу , що розмір шкоди визначається виходячи із результатів досудового розслідування і відсутність в даний момент експертного висновку щодо вартості майна , саме по собі не може поставити під сумнів попередню кваліфікацію імовірного злочину. До того ж, в матеріалах провадження маються різні оцінки об`єкту нерухомості.

Колегія суддів не погоджується в цьому контексті із посиланням автора апеляції на положення ч.3 ст.132 КПК України , оскільки вказана норма регулює загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Положення п.1 ч.3 ст.132 КПК , на яку посилається адвокат , мали б застосовуватись у тих випадках , коли наявність повідомлення особі про підозру та визначення її обґрунтованості є обов`язковою та необхідною умовою можливості застосування заходів забезпечення кримінального провадження і в тому числі арешту на майно (п.п.2,3,4 ч.2 ст.170 КПК).

Та обставина , що на вказаний спірний ангар вже накладено арешт в межах цивільного судочинства , не позбавляє слідчого суддю права на застосування заходів забезпечення кримінального провадження і накладення арешту на спірний ангар в межах кримінального провадження виходячи із приписів ч.3 ст.170 КПК.

Не може погодитись колегія суддів також із доводами автора апеляції , що відсутність постанови слідчого про визнання спірного ангару речовим доказом перешкоджає застосуванню арешту на майно.

Критерії визначення матеріальних об`єктів як речових доказів у кримінальному провадженні встановлені положеннями статті 98 КПК України.

Положеннями КПК України , зокрема розділу 3 «Досудове розслідування» , не врегульовано питання обов`язкового постановлення слідчим постанови про визнання певних об`єктів , предметів - речовим доказом.

Колегія суддів погоджується із тим , що в даному провадженні було б правильним винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом всього об`єкту , а не тільки шиферу.

Проте , відсутність такої постанови не позбавляє спірний об`єкт нерухомості - ангар ознак речового доказу у кримінальному провадженні , оскільки він відповідає критеріям визначеним положеннями статті 98 КПК.

Що стосується доводів представників СТОВ «Придніпровський край» , що відсутність в ухвалі слідчого судді реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна , також позбавляє можливості накладення на нього арешту, колегія суддів звертає увагу на таке.

В матеріалах провадження маються витяги із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в яких зазначені різні реєстраційні номери одного об`єкта. Що цей об`єкт є одним і тим же, зазначає у своїй апеляції і адвокат. Надані сторонами в апеляційному суді матеріали цивільної справи також свідчать , що під різними реєстраційними номерами зареєстрований один об`єкт і за однією адресою.

Таким чином , колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження і накладення арешту на майно.

Водночас , вирішуючи питання про спосіб арешту на майно , слідчий суддя припустився , на думку колегії суддів , помилки і застосував найбільш обтяжливий , заборонивши користування вказаним об`єктом.

При цьому , колегія суддів звертає увагу , що навіть попри існування цивільного спору щодо спірного ангару , кримінального провадження в його початковій стадії , сторони можуть вирішити питання щодо тимчасового спільного користування об`єктом , а застосування такого способу арешту на майно як заборона користування , позбавляє їх такої можливості.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині визначення способу накладення арешту на майно із постановленням в цій частині нової ухвали якою слід заборонити власникам спірного майна його відчуження та виконання робіт по зміні конструкції об`єкту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково;

Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2019 року в частині визначення способу арешту на майно скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу , якою заборонити ОСОБА_9 та СТОВ «Придніпровський край» відчуження зазначеного майна та виконання робіт по зміні конструкції об`єкту;

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4