КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.03.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.06.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.07.2008 року на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 22.07.2008 року умовно-достроково на 11 місяців 18 днів згідно ст. 81 КК України;

22.09.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.08.2012 року на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 07.08.2012 року умовно-достроково на 1 рік 11 днів згідно ст. 81 КК України;

30.11.2012 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.08.2015 року на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 10.08.2015 року умовно-достроково на 9 місяців 14 днів згідно ст. 81 КК України;

16.01.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

21.09.2017року Києво - Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі;

24.10.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.01.2019 року на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2019 року умовно-достроково на 1 рік 24 дні згідно ст. 81 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Згідно з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 15.02.2019, приблизно о 12 год. 00 хв. з метою повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , приготувавши заздалегідь знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме відмички, що знаходилися при ньому, для їх використання з метою проникнення у житло зайшов до під`їзду № 1 вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до квартири АДРЕСА_3 та за допомогою відмичок,які знаходились при ньому, відчинив вхідні двері та проник до вказаної квартири, звідки повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: ноутбук «ASUS M51SERIES», вартістю 2800,00 грн., ноутбук «ASUS PU500CA», вартістю 5.333,33 грн., золотий браслет 585 проби, вагою 9,49 г, вартістю 5325,60 грн., золотий ланцюжок 585 проби, 45 розмір вагою 3,74 г, вартістю 3500,00 грн., золоті сережки 585 проби із вставкою фіаніт, вагою 4,86 г, вартістю 5000,00 грн., що належать ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи вказані речі при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в загальному розмірі 21958,93 грн.
Крім того, ОСОБА_6 12.03.2019 року приблизно о 13 год.00 хвилин з метою повторного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло прийшов до будинку АДРЕСА_4 , приготувавши заздалегідь знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме відмички, що знаходився при ньому,відчинив вхідні двері та проник до вказаної квартири звідки повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: гаманець чорного кольору, пластикову картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , пластикову картку «MAXI CARD» № НОМЕР_2 , паперові чеки, посвідчення на ім`я НОМЕР_3 , посвідчення «Преса № 563» на ім`я ОСОБА_9 , талон ОСОБА_9 , гаманець жовтого кольору, візитку, пластикову картку «Shell» № НОМЕР_4 до посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а також купюру номіналом 200 гривень, мобільний телефон марки «NOKIA 1200» IMEI: НОМЕР_5 , вартістю 120,83 грн., мобільний телефон марки «NOKIA 302» IMEI: НОМЕР_6 , вартістю 438,33 грн., мобільний телефон марки «Iphone 5» IMEIНОМЕР_7 , вартістю 1666,67 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_6 , утримуючі вказані речі при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 2425.83 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
При цьому захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і вважає призначене покарання надто суворим.
Захисник, зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 судом не були взяті до уваги обставини, які впливають на міру покарання.
Зокрема суд не врахував, що ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинувачені, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, як в ході судового слідства, так і в суді давав правдиві та послідовні показання, чим сприяв якнайшвидшому розкриттю злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у скоєному, має дружину та постійне зареєстроване місце проживання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено, потерпілі претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.
Вказані обставини, на думку захисника, дають підстави для застосування вимог ст. 69 КК України та звільнення ОСОБА_6 від покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновки, викладені у вироку щодо доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляції захисника не заперечуються.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Отже, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував всі обставини, на які посилається в апеляції апелянт.
Зазначені в апеляції захисника обставини не можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а відтак у даному випадку відсутні підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на підставі ст. 69 КК України.
Суд першої інстанції, встановивши, що інкримінований йому злочин ОСОБА_6 вчинив після застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року, яким він був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі, обґрунтовано застосував вимоги ч. 4 ст. 81 КК України та призначив остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Отже, за відсутності підстав для задоволення апеляції захисника та враховуючи, що вирок відносно ОСОБА_6 є законним і обґрунтованим, колегія суддів залишає судове рішення без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/3253/2019 Категорія КК: ч. 3 ст. 185

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1