Справа № 461/5639/17>
Провадження № 1-кп/461/64/19>
УХВАЛА

14.06.2019 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0004211 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває зазначене кримінальне провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався в судовому провадженні.

Прокурором у судовому засіданні заявлене та надано суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 02 місяці. Вимоги щодо продовження строку запобіжного заходу прокурор мотивує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені ухвалою слідчого судді, а саме: можливість переховування ОСОБА_4 від суду, вчинення інших злочинів, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на потерпілого та свідків, які потребують допиту. Закінчення судового провадження неможливе в даному судовому засіданні, оскільки по справі необхідно провести призначену судом експертизу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою категорично заперечували. Захисник зазначив, що обвинувачений тривалий час тримається під вартою, всі слідчі дії по справі завершені, проведення експертизи не вимагає утримання ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі. Останній має постійне місце проживання, тому захисник вважає за можливе зміну запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерплий та її представник в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши надане прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, дійшов до висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступних вимог кримінального процесуального закону.

В ст. 315 КПК України не зазначено про право суду продовжувати дію запобіжного заходу. Проте, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Пунктом 24 ст. 3 КПК України визначено, що судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження (яке включає в себе підготовче судове засідання) не було завершене до спливу 2-х місячного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу була надана оцінка обґрунтованості підозри обвинуваченого ОСОБА_4 . Тому, в даному судовому засіданні суд цього питання не вирішує.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з санкцією статті, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, він може бути позбавлений волі на строк до десяти років.

Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існування і на момент розгляду цього клопотання.

ОСОБА_4 до взяття під варту не працював, на даний час у Броварському районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно останнього за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України. Ці обставини свідчать про існування ризику продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності.

Дії ОСОБА_4 та він сама як особа представляють підвищену суспільну небезпеку.

Суворість можливого покарання у сукупності з наведеним ризиком також свідчить про можливість переховування ОСОБА_4 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Про це свідчить також той факт, що обвинувачений під час досудового розслідування ухилявся від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук постановою прокурора від 17 березня 2017 року.

Відтак застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, що повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд вважає, що наведені обвинуваченим та його захисником спростування позиції прокурора щодо недоцільності тримання ОСОБА_4 під вартою та необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування або зміни запобіжного заходу. Тривале тримання обвинуваченого під вартою виправдовується значним суспільним інтересом, який переважає принцип поваги до особистої свободи

Вищенаведене свідчить про високу ймовірність існування наведених судом ризиків того, що вона може вчинити інші злочини, перебуваючи на волі, а також переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності її винуватості.

З урахуванням викладеного суд вважає, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, на даний час неможливо застосувати до ОСОБА_4 . Тому, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на два місці з дня проведення судового засідання, тобто до 13 серпня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 194, 199, 314-316, 331, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до 13 серпня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту постановлення.

Головуючий суддя ОСОБА_1