Справа № 309/3566/17
Провадження № 1-кп/309/58/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 на протязі лютого березня 2017 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, в нічний час доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, з пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , був вилучений працівниками Національної поліції України та зберігався на майданчику біля адміністративної будівлі Хустського ВІІ ГУНП в Закарпатській області - за адресою: Закарпатська область, м.Хуст, вулиця 900-річчя Хуста, №29, таємно демонтував та викрав пару задніх ліхтарів в комплекті, загальною вартістю 527грн., та сидіння пасажирів в кількості 2шт., загальною вартістю 1581грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2108грн..

Під час досудового розслідування частина викраденого майна, а саме: пара задніх ліхтарів були виявлені, вилучені та повернуті потерпілій ОСОБА_5 .. Потерпілою ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив суду обґрунтованість обвинувачення.

В судове засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, надавши до суду заяви /арк.спр.66,79/, в яких просили розглянути справу у їх відсутність; повідомили, що потерпілій матеріальну та моральну шкоду обвинувачений не відшкодував; просили застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_4 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості;

-дані про особу винного, який раніше не судимий /арк.крим.пров.№0001156 77/, на обліку у лікарів психіатра та нарколога психо-наркологічного відділення Хустської районної поліклініки не перебуває /арк.крим.пров.№0001156 84/, за місцем проживання характеризується посередньо /арк.крим.пров.№0001156 77/, вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся;

-позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавленням волі;

-наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складену старшим інспектором Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 , згідно висновку якої: беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб /арк.спр.87-89/.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає: повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, беручи до уваги думки усіх учасників судового розгляду, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ст.185 ч.1 КК України - у вигляді позбавлення волі.

Проте, беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавленням волі, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, суд на підставі ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 /один/ рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі: пару задніх ліхтарів в комплекті до автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1