Справа № 240/41/19 р.
Номер провадження № 1-кп/240/10/19 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка угоду про визнання винуватості від 21 січня 2019 року укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 ,за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000214 від 02 листопада 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тростянець Сумської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, не засудженого в силу ст..89 КК України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2018 року, близько 10 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на першому поверсі приміщення Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, розташованій у с.Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області,вул.Центральна,102а,скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів ,таємно від сторонніх осіб, викрав гаманець із її сумки, що була залишена в коридорі. Після цього обвинувачений залишив приміщення сільради та вже на вулиці забрав з гаманця грошові кошти в сумі 520 грн. ,викинувши гаманця .

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну школу на загальну суму 520 грн.

Отже ,обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

21 січня 2019 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст. 37 КПК України ,надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000214 від 02 листопада 2018 року та підозрюваним ОСОБА_4 ,за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

За даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. Підозрюваний повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.

За угодою підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України та погоджуються на призначення покарання підозрюваному у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, на що він погодився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 2 листопада 2018 року, біля 10 години випадково знаходився в приміщенні Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського та побачив як ОСОБА_6 залишила свою сумку в коридорі біля туалету та пішла. Він впевнився у відсутності сторонніх осіб, взяв гаманця із сумки та покинув приміщення. Потім вийняв з гаманця гроші в сумі 520 грн , які залишив собі, а гаманця викинув. Викраденими грошима ОСОБА_4 скористався на власний розсуд. Пізніше , завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, повернувши потерпілій гроші. Обвинувачений висловив каяття з приводу вчиненого та запевнив, що надалі крадіжок не вчинятиме. Він просить затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, повністю розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, його бажання щодо укладення угоди є обміркованим та добровільним. Обвинувачений заявив, що у разі затвердження угоди, реально здатен виконати взяті на себе зобов`язання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила згоду на укладання угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором і на призначення покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн. Також вона заявила про відшкодування їй завданої злочином шкоди в повному обсязі.

Прокурор та захисник обвинуваченого заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки обвинувачений розкаявся та відшкодував шкоду повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на те, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, вона може бути затверджена.

Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди підозрюваний та прокурор, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, не суперечить інтересам суспільства. Угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для їх затвердження.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням обставин, що пом`якшують його покарання щире каяття.

Вирішуючи питання затвердження укладеної угоди, суд приймає до уваги, що обвинувачений задовільно характеризується за місцем проживання, повністю відшкодував завдану шкоду.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості,

укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 січня 2019 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000214 від 02 листопада 2018 року та підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_4 ,за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя ОСОБА_1