Справа № 128/4106/16-к
УХВАЛА
12 листопада 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 185 КК України; ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вище вказане об`єднане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу у виді утримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , враховуючи, що ризики, які стали підставою для встановлення міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зникли, а обвинувачені вчинили ряд тяжких злочинів, обвинувачені є раніше судимі за вчинення аналогічних умисних злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечували, просили встановити міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_11 проти клопотання прокурора заперечив. Захисник ОСОБА_9 проти клопотання прокурора також заперечувала, просила встановити міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.

Решта учасників судового процесу підтримали позицію обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Заслухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено волі, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України та був продовжений за ухвалами суду.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, колегія суддів зважає на те, що злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , віднесені відповідно до ст.12 КК України, до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України від 3 до 6 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України позбавлення волі від 3 до 7 років, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які підлягають виклику до суду, у зв`язку із новим розглядом кримінального провадження. Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, колегія суддів вважає виправданим тримання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під вартою та недостатнім застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України - не встановлено.

У зв`язку із викладеним, на підставі ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Виходячи з того, що на даний час розпочато новий судовий розгляд даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строком до 2 (двох) місяців.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини, більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 319,331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В клопотанні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу задовільнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України, строком до 2 місяців до 11 січня 2020 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, строком до 2 місяців до 11 січня 2020 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику УВП № 1 м. Вінниці.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, в частині продовження міри запобіжного заходу протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3