Справа № 446/1794/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт та угоду про примирення в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000364 від 20.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шайноги Радехівського району Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
20.08.2019 близько 09 години ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 217030" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка в м. Кам`янка-Бузька, в напрямку центру міста (вул. Незалежності), грубо порушуючи вимоги пункту 1.5 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, яким вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та вимоги пункту 2.3б яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та пункту 18.1 яким передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила дорогу по нерегульованому пішохідному переході зліва на право, відносно напрямку руху автомобіля та в момент наїзду вже перебувала на середині пішохідного переходу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді одного синця на грудній клітці та одного синця в поперековій ділянці.Встановлено діагнорз "Перелом правої ключиці". Синці відносяться до легких тілесних ушкоджень, а діагностований перелом ключиці - до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

25 вересня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_5 визнав свою вину і зобов`язався беззастрежено визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні. Також, сторони угоди дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення з потерпілим, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні потерпіла просила затвердити добровільно укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у вигляді позбавлення волі, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, в межах санкції ч.1 ст. 286 КПК України, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному кабенеті не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, задовільно характеризується за місцем проживання, пом`якшуючих обставин - щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючої обставин.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме : права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2019 на транспортний засіб -автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» в розмірі 1570,10 грн, інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» в розмірі 1570,70 грн підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не було пред`явлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 25 вересня 2019 року в м. Кам`янка-Бузька між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2019 на транспортний засіб -автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази -автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 - вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» в розмірі 1570,10 грн, інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» в розмірі 1570,70 грн, а всього в розмірі 3140,20 грн (три тисячі сто сорок гривень 20 копійок).

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1