Справа № 169/297/19
Провадження № 1-кп/169/76/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого 12 грудня 2018 року Турійським районним судом Волинської області за частиною першою статті 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи засудженим 12 грудня 2018 року вироком Турійського районного суду Волинської області за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин та 22 січня 2019 року узятим на облік Турійським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області, 28 січня 2019 року був письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також повідомлений про передбачену частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, про що у нього того ж дня відібрано відповідну підписку. Однак, останній, будучи направленим 28 січня 2019 року Турійським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області для відбування цього покарання до Турійської селищної ради Турійського району Волинської області та зобов`язаним згідно із вимогами статті 37 Кримінально-виконавчого кодексу України додержуватися відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах, відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, умисно, з метою ухилитися від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, у період з 11 по 21 березня 2019 року більше двох разів впродовж місяця без поважних причин не з`явився для виконання громадських робіт, не відбувши таким чином 88 годин громадських робіт, що згідно із вимогами статті 40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 389 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 22 березня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України.

26 березня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України, призначається у виді арешту на строк один місяць; підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Слідчим 27 березня 2019 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини другої статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді арешту на строк один місяць передбачена санкцією частини другої статті 389 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту дев`ятого частини другої статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом першим частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472 - 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк один місяць.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий