Ухвала
Іменем України

13 листопада 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

засудженого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника органу пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_3 про скасування іспитового строку призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року -

встановив:

За вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки з іспитовим строком 3 роки. На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.2 ст.76 КК України він зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

17 жовтня 2019 року до суду надійшло подання начальника Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 10 жовтня 2019 року, в якому поставлено питання про скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання через те, що, незважаючи на неодноразові попередження, він не виконує обов`язки щодо явки для реєстрації в орган пробації.

Представник органу пробації підтримав подання та просив його задовольнити, пояснивши, що після попередження ОСОБА_3 04 липня 2018 року про можливе скасування іспитового строку через неявку на реєстрацію, останній не з`явився на реєстрацію до органу пробації 03 жовтня 2019 року.

У суді ОСОБА_3 підтвердив викладенні у поданні факти, але пояснив, що не з`являвся на реєстрацію через перебування на роботі.

Вислухавши думку прокурора, яка підтримала подання, дослідивши матеріали особової справи №87/2018 і надані представником органу пробації під час судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.166 КВК України).

Судом установлено, що після набрання вироком законної сили, тобто 21 листопада 2018 року, засуджений ОСОБА_3 14 грудня 2018 року прибув до органу пробації, де був постановлений на облік, йому були встановлені дні явки на реєстрацію і він під розпис був ознайомлений про можливість направлення в місця обмеження волі для відбуття призначеного покарання за невиконання покладених судом обов`язків.

Незважаючи на ці обставини та роз`яснення ОСОБА_3 представником органу пробації про необхідність у подальшому суворо виконувати покладені на нього судом обов`язки щодо явки до органу пробації у визначені дні для реєстрації, засуджений ОСОБА_3 станом на день розгляду подання, неодноразово не з`явився для реєстрації до органу пробації та не надав документи, підтверджуючі поважність причин неявок, у зв`язку з чим, 04 липня 2018 року та 10 жовтня 2019 року до нього застосовані застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Вищевикладене свідчить про систематичне невиконання засудженим ОСОБА_3 зобов`язань, покладених на нього судом, а тому у суду маються підстави для задоволення подання органу пробації відповідно до ч.2 ст.78 КК України, ч.2, ч.6 ст.166 КВК України.

Посилання ОСОБА_3 на поважність причин неявок, носять голослівний характер і не приймаються судом до уваги.

Керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд

ухвалив:

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного основного покарання з випробуванням терміном на 3 роки та направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

На підставі ст. 87 КВК України засудженого ОСОБА_3 направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1