Справа № 344/5091/13-к
Провадження № 1-в/344/45/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

заявника: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську подання головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року в якому просить про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження за реєстраційним номером №13149933, накладеного згідно постанови від 22.10.2012 року старшого слідчого СУ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 . Подання мотивоване тим, що на примусовому виконані в Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області буває зведене виконавче провадження АСВП №58391555 з виконання виконавчих листів 344/5091/13-к, виданих Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2368190 грн. моральної та матеріальної шкоди; про конфіскацію майна ОСОБА_7 ; про стягнення з ОСОБА_7 коштів на користь держави. При примусовому виконанні вищевказаного зведеного виконавчого провадження, 08.02.2109 року державним виконавцем накладено арешт та описане майно боржника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/3 квартири під АДРЕСА_1 . Однак згідно відомостей про чинні майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на все нерухоме майно ОСОБА_7 реєстраційний номер обтяження №13149933, постановою від 22.10.2012 року старшого слідчого СУ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 по даному кримінальному провадження накладено арешт, що є перешкодою, відповідно до порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України від 29.09.2016 року №2831/5, для передачі нерухомого майна боржника на реалізацію та є обставиною, що унеможливлює виконання зведеного виконавчого провадження АСВП №58391555 та вироку Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року.

В судовому засіданні заявник подання підтримала, просить задоволити.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду подання.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 пояснив, що згідно з п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Звертає увагу суду, що скасування арешту з майна, накладеного постановою слідчого до 20.11.2012 року підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності КПК України (2012 року), тобто в порядку КПК України в редакції 1960 року; скасування арешту (вилучення запису про обтяження тощо), тобто будь яка із вимог пов`язана із обмеженням права власності на майно, повинна розглядатися перш за все враховуючи вимоги КПК України в редакції 1960 року та в порядку цивільного судочинства. Крім того Верховний Суд України в постанові від 15.05.2013 року по справі №626цс13 (щодо арешту накладеного слідчим в 2009 році) зазначив, що вищевказані вимоги, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Стверджує, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання із посиланням на ст.537 КПК України. Просить відмовити в задоволенні даного подання.

Прокурор вважає, що подання слід задоволити з підстав викладених в поданні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали подання, матеріали кримінального провадження з даного питання, суд приходить висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вироком Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ст.186 ч.5 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015 року вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року змінено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015 року скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.11.2016 року вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду України від 29.08.2018 року вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.11.2016 року залишено без змін.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення

Згідно п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 року по справі №626цс13 (щодо арешту накладеного слідчим в 2009 році) вбачається, що вищевказані вимоги, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Підстав відступу від цієї позиції Верховний суд не знаходить. Верховний суд України звертає увагу на те, що відповідно п.9 розділ ХІ «Перехідні положення» КПК 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим кодексом , продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим кодексом. Ця норма узгоджується з вимогами ч.1 ст.5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. З огляду на зазначене на правовідносини пов`язані з розв`язуванням питання про припинення арешту позивача, поширюються норми КПК України 1960.

Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Враховуючи вищевказане суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання із посиланням на ст.537 КПК України.

Крім того до подання не долучено жодного доказу, якими заявник обгрунтовує викладені в поданні обставини, і зокрема, доказів на підтвердження того, що унеможливлює виконання зведеного виконавчого провадження АСВП №58391555 та вироку Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року в частині конфіскації майна що належить ОСОБА_7 .

Виконання рішення судуу в даному випадку покладено законом на державного виконавця. У випадку, якщо у виконавця виникають труднощі або він не знає як виконати рішення суду, він вправі звернутися із заявою про роз`яснення чи встановлення способу виконання.

Відповідно до абзацу 12 п.2 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що відомості про обтяження надаються виконавцем при передачі майна на реалізацію. Щодо неможливості реалізації майна обтяженням мова не йде.

Беручи до уваги всі обставини справи, вивчивши подання головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Львівській області ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року слід відмовити, оскільки видані Івано-Франківським міським судом виконавчі листи є чіткими та зрозумілими, не допускають подвійного тлумачення.

За вказаних підстав в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 537, ст.535, ст.539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя: ОСОБА_1