Номер провадження 1-кп/737/19/19
Справа № 737/397/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Куликівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження №0000042 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куликівка Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
09.03.2016 року Куликівським районним судом за ст. ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;
23.05.2018 року Чернігівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим стром один рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4
за участі потерпілого ОСОБА_5
за участі захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2018 року, у нічний час, ОСОБА_3 , в період іспитового строку, будучі засудженим 23.05.2018 року Чернігівським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, повторно, прибув на територію лісопилки ФОП ОСОБА_7 , розташованої за адресою; АДРЕСА_2 , проник на її територію, перебуваючи на якій за допомогою металевого молотка, який приніс з собою, відбив металевий навісний замок вхідних дверей та проник до приміщення складу, звідки таємно викрав 20 літрів дизельного пального марки «ДП-Л-К5» вартістю 30 грн. 99 коп за 1 л , загальною вартістю 619,80 грн., яке знаходилось у пластиковій каністрі ємністю 20 л, яка не становить для потерпілого матеріальної цінності, та 20 л мастила для двигунів внутрішнього згорання марки «ZIC A+» вартістю 30 грн за 1 л , загальною вартістю 600 грн., яке знаходилось у пластиковій каністрі ємністю 20 л, яка не становить для потерпілого матеріальної цінності. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1219,80 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що в листопаді 2018 року, точної дати не пам`ятає, до нього звернувся ОСОБА_8 з проханням допомогти забрати каністри з лісосмуги, про це йому зателефонувала покійна дружина. Коли він прийшов з роботи, ОСОБА_8 сказав, що потрібно забрати солярку. Він погодився допомогти та сказав, що знає людину, якій потрібна солярка. Він зателефонував таксистові, щоб він відвіз їх у Жуківку. Ніяких замків він не збивав, каністри вони забрали в лісосмузі біля залізниці. Всі гроші за каністри забрав ОСОБА_8 , він з ним попив лише пива. Працівники поліції приїхали до нього в березні. ОСОБА_8 обмовив його перед працівниками поліції, однак ті сказали, що якщо вони повернуть кошти, то нічого не буде. Він давав кошти в сумі 200 грн. від себе, яких ОСОБА_8 не вистачало, щоб заплатити потерпілому. З потерпілим телефоном розмовляв він, так як працював у нього в березні 2018 року біля двох тижнів і мав його номер.

Зі слів ОСОБА_8 в каністрах була солярка, однак виявилось, що в одній з них було масло. Каністри привезли до нього, ОСОБА_9 , додому і залишили біля хвіртки. ОСОБА_8 пішов додому, сказів, що повернеться вранці. Він ОСОБА_10 не телефонував, скільки ОСОБА_11 їм дав грошей, не пам`ятає, можливо 1000 грн. Він віддав їх ОСОБА_8 , який розрахувався за таксі.

В березні 2019 року на нього тиснули працівники поліції, вимагали зізнатися. Галушка вони допитали за день до його допиту і чомусь вирішили, що злочин вчинив він, а не ОСОБА_8 . Йому сказали, що при відшкодуванні збитків не буде претензій ні до нього, ні до ОСОБА_8 . Гроші він віддав співробітникам поліції, з них 200 грн. були його, а 1000 грн. ОСОБА_8 . Адвоката йому не пропонували, хоча він просив.

Оскільки каністри були в лісосмузі, він не вважав, що це крадіжка.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що з обвинуваченим був знайомий, оскільки той працював у нього приблизно тиждень чи днів десять. Дату не пам`ятає, приїхав на роботу зранку за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив збиті замки. Зателефонував в поліцію та повідомив, що в нього вкрали каністру солярки та каністру масла. В поліції йому сказали, що ймовірно це вчинив його працівник, а коли дізналися, що ОСОБА_12 працював у нього, то підозра впала на ОСОБА_9 . В поліції прийняли заяву про злочин. Потім ОСОБА_9 через слідчого повернув йому кошти в сумі 1200 грн. Він написав розписку про отримання коштів і передав її слідчому. Каністри з мастилом та соляркою були по 20 літрів, він використовував їх у роботі на пилорамі, яка належить йому як приватному підприємцю. Виявивши злочин, він сам почав питати своїх працівників, то йому повідомили, що це міг зробити Димитришин. Під час вчинення крадіжки ОСОБА_9 у нього не працював. Це можливо було в листопаді 2018 року. За той час, коли ОСОБА_9 у нього працював, були претензії по роботі, він часто не виходив на роботу, після чого він його звільнив. Претензій до обвинуваченого не має, він йому все відшкодував, цивільного позову до суду не заявляє.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що в листопаді минулого року вони сиділи випивали, гуляли, і ОСОБА_9 сказав, що в нього на колишній роботі, на пилорамі, захована солярка, і вони десь опівночі пішли до нього на колишню роботу. Вони підійшли до дверей, де ОСОБА_9 зірвав замок, сказав, що ключ загубив, взяв каністру солярки і вони пішли до нього додому. Потім він визвав таксі і каністру відвезли в Жуківку. Як з`явилася ідея забрати каністри, він не пам`ятаю. Димитришин попросив його піти з ним, щоб він йому допоміг. Він не казав, що це крадене, тільки сказав, що є дві каністри. Це було вночі, каністри віднесли до ОСОБА_9 додому, він зателефонував таксисту і попросив відвезти в Жуківку, він їздив з ОСОБА_9 . Він не пам`ятає, до кого вони їздили та як звати того чоловіка. Для чого відвозили в Жуківку каністри, він не знає, чи продати, чи віддати. Чоловік віддав кошти, вони розмовляли, він стояв ззаду за 1-2 метра. З цієї суми ОСОБА_9 давав йому гроші, щоб він сходив в магазин та купив алкоголь, цигарки, їжу. Він мав розмову з ОСОБА_9 , і він розповів, що домовився в поліції, що він поверне кошти потерпілому. Він не пам`ятає, щоб повертав чи передавав гроші ОСОБА_9 . Ініціатором забрати каністри був ОСОБА_9 . Він не знав, що вони там знаходяться, він йому просто допомагав. У нього була пропозиція продати свою цеглу та допомогти ОСОБА_9 розрахуватися з потерпілим, яку саме суму він віддав, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що це було десь восени 2018 року. Димитришин привіз йому каністру, а перед цим ще дві каністри солярки. Привезли десь ввечері на таксі, ОСОБА_9 був не сам, ще був чоловік, який стояв біля автомобіля. Коли привезли каністру, ОСОБА_9 сказав, що захворіла дитина та потрібні терміново кошти. Ще спитав , чи не купить він в нього дизельне паливо. Він спитав, де він його взяв, чи не крадене воно. Він відповів, що не крадене, це братова солярка та масло. Вони узгодили ціну, точної ціни він не пам`ятає. Він не пам`ятає, скільки коштів заплатив, масло приблизно по 24 грн за літр, а солярка по 22 грн. за літр, гроші віддавав ОСОБА_9 . Каністри були пластмасові, повні, об`ємом по 20 літрів. Хлопець який приїхав разом з ОСОБА_9 просто стояв біля автомобіля.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм на Куликівському молокозаводі. Йому зателефонував ОСОБА_9 та попросив відвезти в с. Жуківка каністру. Він приїхав і поїхали відвозити. Що саме було в каністрі, він не знає. Вона була об`ємом 20 літрів. Після чого він відвіз його до смт Куликівка. Коли саме це було, він не пам`ятає, але було холодно. Більше він його не возив. Він точно не пам`ятаю чи сам був ОСОБА_9 , чи ні. До кого вони їздили в Жуківку, не знає, чоловіка цього знає наглядно. Судячи с того, як ОСОБА_9 ніс каністру, вона була повна. Він не питав у нього, що це за каністра, та що в ній знаходиться. В ОСОБА_16 зустрівся з чоловіком, потім вони пішли у двір, після чого ОСОБА_9 вийшов і він його відвіз додому без каністри.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що є слідчим Куликівського ВП Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, проводив досудове розслідування у даному кримінальному проваджені. ОСОБА_3 визнавав свою вину, спілкувався з потерпілим. Потерпілим була написана розписка, що ОСОБА_9 відшкодував завдану шкоду. Клопотань про призначення захисника від ОСОБА_9 не надходило, він проведення слідчого експерименту він відмовився. За його дорученням оперативні працівники встановили свідків кримінального правопорушення, з допиту яких було встановлено, хто перевозив пальне та хто його купив.

Місце знаходження лісопилки ФОП ОСОБА_7 , наявність замків на дверях у виробничі приміщення, наявність у приміщенні паливно-мастильних матеріалів у каністрах підтверджені протоколом огляду місця події від 06 березня 2019 року.

Свідок ОСОБА_14 06 березня 2019 року при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка 23.11.2018 привезла і в подальшому продала йому дві каністри з паливно-мастильною продукцією, а саме дизельним пальним та машинним мастилом, цей чоловік свідку наглядно знайомий, на ім`я ОСОБА_18 .

Вартість мастила для двигунів внутрішнього згоряння «ZIC A+» та дизельного пального марки «ДП-Л-К5» на день вчинення злочину становила, відповідно 30 грн за 1 л , та 30 грн. 99 коп. за 1 л , що підтверджено довідками суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють їх роздрібний продаж.

Надані суду докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінюються з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину в рамках пред`явленого обвинувачення з достатньою повною підтверджена сукупністю показань потерпілого, свідків, протоколів огляду місця події та пред`явлення особи для впізнання, даними про вартість викраденого мана, які оцінюються судом як належні, допустимі та достовірні докази .

Так, показання свідків та потерпілого узгоджуються між собою та з письмовими доказами.

Показання ОСОБА_3 в суді оцінюються судом як обраний ним спосіб захисту та не приймаються за достовірні, оскільки спростовуються свідченнями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , які показали, що саме ОСОБА_3 був особою, обізнаною про зберігання паливно-мастильних матеріалів за місцем вчинення злочину, саме він ініціював поїздку до Жуківки та отримав гроші за каністри. Показання свідка ОСОБА_13 є стабільними протягом досудового та судового слідства, підстав для оговору обвинуваченого з боку цього свідка суд не виявив.

Досліджуючи питання про дотримання права обвинуваченого на захист суд вважає за необхідне зазначити, що на час досудового слідства запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, він перебував вдома та не був обмежений у праві самостійно обрати захисника та звернутися за безоплатною правовою допомогою.

Щодо пояснень обвинуваченого з приводу тиску з вимогою визнати вину та відшкодувати шкоду, суд виходить з того, що свідчення ОСОБА_3 про визнання ним вини на досудовому слідстві не приймаються як доказ, рівно як і факт відшкодування матеріальної шкоди. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий тривалий час очікував результатів слідства, обвинуваченого не переслідував, грошей на компенсацію шкоди не вимагав, відповідно пропозиція працівників поліції відшкодувати завдану шкоду, якщо вона мала місце, не виходила за рамки завдань органів досудового слідства та не може бути розцінена судом як тиск.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 КПК України судовий розгляд проводився лише стосовно особи, який висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості надати юридичну оцінку діям ОСОБА_13 та додатково кваліфікувати дії ОСОБА_3 , як злочин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Судом відповідно до ст. 66 КК України встановлено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_19 , а саме: добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При вирішенні питання про міру покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує особу винного, який має не зняті та непогашені судимості , ніде не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, за місцем проживання характеризується задовільно, тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, та вважає, що мета його виправлення та попередження вчинення нових злочинів може бути досягнута при призначенні покарання у виді позбавлення волі, оскільки попереднє призначення інших більш м`яких покарань не мало превентивного впливу.

Підстав для застосування ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, покарання йому має бути призначено за сукупністю вироків за правилами ст. 71, 72 КК України. Невідбута частина покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.05.2018 становить два роки.

На даний час ОСОБА_3 утримується під вартою у зв`язку з обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, кримінальне провадження перебуває в провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області. Таким чином, попереднє ув`язнення не пов`язане з обвинуваченням, щодо якого постановлений даний вирок, а за вироком Чернігівського районного суду від 23 травня 2018 року дані про утримання його під вартою відсутні. За таких обставин строк відбування покарання ОСОБА_3 належить обчислювати з дня постановлення вироку, тобто з 10.10.2019. При цьому до набрання даним вироком законної сили ОСОБА_3 належить тимчасово залишити у слідчому ізоляторі для забезпечення права на апеляційне оскарження.

Цивільні позови та майно, на яке накладено арешт, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду від 23.05.2018 та остаточно до відбування ОСОБА_19 призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 10 жовтня 2019 року.

До набрання даним вироком законної сили, тимчасово, залишити ОСОБА_3 у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1