Справа № 487/7597/19
Провадження № 1-кс/487/8141/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003932 від 09.10.2019 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 09.10.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі, усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ніде не зареєстрований, не має сім`ї та утриманців, тобто соціальних факторів, які б могли його стримувати за місцем його фактичного проживання; незаконно впливати на потерпілого та свідка, з метою зміни ними свідчень, оскільки обізнаний про їх особу; може скоїти нові кримінальні правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел до існування, схильний до вживання алкогольних напоїв.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала, наполягала на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечувала, посилаючись на необґрунтованість підозри за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і недоведеність ризиків. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у виді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, підтримував думку захисника, пояснивши, що ініціатором конфлікту був саме потерпілий; просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, запевняючи суд, що намірів переховуватися не має, він докладе зусиль, щоб припинити зловживати спиртними напоями.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що слідчим відділом Заводського відділу поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003932 від 09.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2019 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні магазину «Вино-Табак» ПП ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрівся із раніше незнайомим йому чоловіком, а саме: потерпілим ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння.
В подальшому, у приміщенні вказаного магазину між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків стався конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх намірів та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, ОСОБА_5 о 14.05 год., перебуваючи в приміщенні магазину, дістав із кишені куртки ніж та наніс не менше 5 ударів в область шиї та тулуба ОСОБА_8 .
В результаті своїх злочинних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран шиї, грудної клітини та поперекової ділянки, однак не зміг довести свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілому, до кінця з причин, що не залежали від його волі, та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його дії були зупинені сторонньою особою - ОСОБА_7 .
10.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, у незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується даними протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушенні від 09.10.2019 р. від ОСОБА_8 , огляду місця події від 09.10.2019 р., огляду предметів від 09.10.2019 р., затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.10.2019 р., допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , витягу з Журналу обліку фактів звернення та доставлення до ЛШМД осіб у зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень кримінального характеру.
При цьому, доводи захисника щодо неправильної кваліфікацї дій підозрюваного судом не приймаються, оскільки встановлені досудовим розслідуванням обставини події на данному етапі є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, а оцінка отриманих досудовим розслідуванням доказів є предметом розгляду справи по суті.
Матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризии, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК Укпраїни, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, він ніде не зареєстрований, не має постійного місця проживання в місті, де здійснюється досудове розслідування, сім`ї і утриманців, не працює, не має постійного джерела доходу, схильний до вживання алкогольних напоїв, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин злочину, зазначених в повідомоленні про підозру.
Таким чином, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, конкретні обставини кримінального провадження, те що злочин вчинений в стані алкогольного сп`яніння за допомогою насильства, небезпечного для життя та здоров`я, був зупинений сторонньою особою, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор" строком на 60 днів, до 07.12.2019 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 15.10.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1