Справа № 308/6501/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 08.06.2019, за ч.2 ст.307 КК України, погоджене прокурором, про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 08.06.2019, за ч.2 ст.307 КК України, погоджене прокурором, про накладення арешту.

Клопотання мотиву тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 08.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Слідчий, вказує, що як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час, незаконно придбав кристалічні речовини білого кольору, які в подальшому діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав, як при собі так і в салоні автомобілю марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується, до поки 08.06.2019 близько о 12.30 год. працівниками поліції ГУНП в Закарпатській області, в ході проведення огляду вказаного автомобілю було виявлено та вилучено з під переднього пасажирського сидіння два політетиленові пакети розміром 20х20 см., у яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору.

В клопотанні вказано, що згідно проведеного експрес аналізу за допомогою експрес тесту «M.M.M. International B.V. Oplates/amphetamines test», який показав що вилучена речовина кристалічного походження білого кольору у своєму складі містить психотропну речовину амфетамінового ряду - «амфетамін» або «метамфетамін» обіг якої заборонено законом.

Слідчий зазначає, що 08.06.2019 в ході огляду автомобіля вилучено грошові кошти в сумі 845 гривень, мобільний телефон марки «Нокія ТА-1034» з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного зв`язку «ВФ Україна», картонну коробку з під телефону марки «Нокія» марки «ТА-1034 з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 , два поліетиленові пакети чорно-коричневого кольору з надписом «Coffe», два поліетиленові пакети з вмістом в них кристалічної речовини білого кольору та безпосередньо вилучений сам автомобіль марки «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.
Слідчий вказує, що на підставі здобутих доказів є підстави вважати, що вилучені зазначені вище речі та автомобіль можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а тому постановою слідчого дані предмети, речі та автомобіль визнано як речові докази.

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів, керуючись статтями 40, 98, 170, 171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на майно, що належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти в сумі 845 гривень, мобільний телефон марки «Нокія ТА-1034» з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного зв`язку «ВФ Україна», картонну коробку з під телефону марки «Нокія» марки «ТА-1034 з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 , два поліетиленові пакети чорно-коричневого кольору з надписом «Coffe», два поліетиленові пакети з вмістом в них кристалічної речовини білого кольору та автомобіль марки «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_1 .
Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшов рапорт в якому просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, підтримує таке повністю.
Власник майна та його захисник в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак неприбуття таких у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Так, згідно протоколу огляду місця події від 08.06.2019 року, під час огляду місця події було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 845 гривень, мобільний телефон марки «Нокія ТА-1034» з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного зв`язку «ВФ Україна», картонну коробку з під телефону марки «Нокія» марки «ТА-1034 з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 , два поліетиленові пакети чорно-коричневого кольору з надписом «Coffe», два поліетиленові пакети з вмістом в них кристалічної речовини білого кольору та безпосередньо вилучений сам автомобіль марки «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 08.06.2019, за ч.2 ст.307 КК України, погоджене прокурором, про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти в сумі 845 гривень, мобільний телефон марки «Нокія ТА-1034» з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного зв`язку «ВФ Україна», картонну коробку з під телефону марки «Нокія» марки «ТА-1034 з Імеі1: НОМЕР_2 та Імеі2: НОМЕР_3 , два поліетиленові пакети чорно-коричневого кольору з надписом «Coffe», два поліетиленові пакети з вмістом в них кристалічної речовини білого кольору та автомобіль марки «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1