Справа № 282/1378/19
Провадження № 1-кп/282/164/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000184 від 13.07.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Волиця Любарського району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку с. Березівка, по вул. Центральній, Любарського району, Житомирської області, Житомирської дирекції АТ «Укрпошта», в присутності сторонніх осіб, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, схопила належні ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 1795 гривень, які остання тримала в руках та з викраденим майном покинула місце події, при цьому, із вказаної суми 295 гривень залишила для ОСОБА_6 .

З метою припинення протиправних дій, ОСОБА_6 , вимагала у ОСОБА_4 , зупинитись. У свою чергу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її злочинні дії є відкритими для потерпілої, ігноруючи це, тримаючи при собі викрадені грошові кошти зникла з місця події. В подальшому ОСОБА_4 , розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, даним злочином, потерпілій ОСОБА_6 , заподіяно матеріальної шкоди в сумі 1500 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 1 ст. 186 КК України.

13 вересня 2019 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення між підозрюваною та потерпілою у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнала повністю та просила суд затвердити угоду про примирення від 13 вересня 2019 року, досягнуту між нею та потерпілою, за якою вона визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_4 , просила суд її затвердити, призначивши обвинуваченій покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що на даний час претензій до обвинуваченої не має, укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 , у підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення від 13.09.2019 року досягнуту між обвинуваченою ОСОБА_4 , та потерпілою ОСОБА_6 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження даної угоди про примирення досягнутої між обвинуваченою та потерпілою.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілої, обвинуваченої, захисника та висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 , вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченій цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 186 КК України.

Згідно ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469, п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 13 вересня 2019 року.

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , - відсутні.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, а саме 7 купюр номіналом 200 (двісті) гривень та 1 купюра номіналом 100 гривень, які 12.07.2019 року вилучено у ОСОБА_4 , та які повернуто власниці ОСОБА_6 , на зберігання після набрання вироком суду законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1