Справа № 595/1166/19
Провадження № 1-кп/603/116/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 19.03.2019 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, інвалід 3 групи довічно, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

19 березня 2019 року у післяобідній час обвинувачений ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , попередньо домовившись між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, приїхали автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , до недіючого спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Пересвідчившись, за ними ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені сторонніми особами, через вікно першого поверху, скло у якому було розбите, проникнули в середину приміщення, звідки таємно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, назбирали металобрухт, що знаходився на підлозі, відірвали окремі трубки від поручнів, після чого зібраний металобрухт, а саме: чотири металеві батареї опалення вагою 48 кг, обломки виробів з металу трубки, вагою 44 кг, а також дві бляхи профнастилу сріблястого кольору вагою 8 кг, а всього разом вагою 100 кг, вартістю 550 грн., викинули через вікно та завантажили у вищевказаний автомобіль.
Із викраденим майном обвинувачені з місця вчинення злочину втекли, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Такими умисними діями обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно одного разу у денний період доби до нього зателефонував ОСОБА_4 та запропонував заробити певні кошти. Домовившись, він заїхав за ОСОБА_4 на автомобілі марки «Опель», після чого вони разом направилися до недіючого спортивного комплексу, що по АДРЕСА_3 . У даній будівлі у одному з вікон було розбите скло, через яке вони і проникли в середину спортивного комплексу. Спочатку роздивилися на першому поверсі, знайшли там бляху, піднялися на другий поверх, де на підлозі лежали батареї і труби. Ще вони відірвали декілька труб від поручнів, піднялися на третій поверх, однак там нічого не було. У середині приміщення знаходилися приблизно 30-35 хв. Після цього він вийшов та під`їхав автомобілем ближче до комплексу, через вікно вони викинули з приміщення на вулицю дані батареї та труби, дві бляхи профнастилу, погрузили в автомобіль. Одразу ж після цього здали викрадений металобрухт на пункт прийому металолому, за що виручили 550 грн. Просить суд його суворо не карати.
Що ж стосується заявленого потерпілим у кримінальному провадженні цивільного позову, то пояснив, що визнає спричинення потерпілому злочином шкоди, зокрема в розмірі, що встановлений в обвинувальному акті, тобто крадіжки металу вартістю 550 грн., а також в частині витрат на добирання до суду, однак у нього відсутні кошти, а тому сплатити їх не має змоги.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю і розкаявся. Суду пояснив, що у березні 2019 року передзвонив до ОСОБА_7 , запропонував заробити гроші. Разом вони під`їхали до приміщення спорткомплексу, що в м. Бучач, проникли в його середину через пошкоджену шибу, звідки викрали металолом. Викрадене погрузили в автомобіль, а згодом відчужили за ціною 550 грн.

Що стосується заявленого цивільного позову, то обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що коштів у нього немає і у будь-якому випадку він їх не сплатить, погодившись при цьому з тим, що спричинив потерпілому матеріальну шкоду шляхом викрадення майна.

Крім повного визнання вини, винність обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, підтверджується наступними доказами.

Показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 підтверджується, що є приватним підприємцем і в його власності знаходиться недіючий на даний період спортивний комплекс, що розташований по АДРЕСА_3 .

19 березня 2019 року вдень до нього зателефонував знайомий і повідомив про крадіжку з приміщення спортивного комплексу, а також про те, що скоїв її ОСОБА_4 . Після такого повідомлення зателефонував до ОСОБА_8 , з яким особисто знайомий, та попросив зустрітися з цього приводу. Оскільки останній уникав зустрічі, у той же день він повідомив про даний факт працівникам поліції. Разом із працівниками поліції вони пробули на місце події, де виявлено, що вкрадено батареї, бляху і обломлені металеві вироби. Спричинена йому шкода не відшкодована. З приводу покарання обвинувачених покладається на думку суду.

Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просить задовольнити. Суду додатково пояснив, що завданим кримінальним правопорушенням, окрім майнової шкоди в розмірі 15 250 грн., йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 4000 грн., та яка полягає в тому, що він пережив хвилювання, затратив багато свого часу, а також зазнав образ та погроз з боку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Окрім вищенаведених показань, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема даними:
-протоколу огляду місця події від 19.03.2019 року, а саме нежитлової будівлі, що по АДРЕСА_3 , території (площадки) прийому металобрухту ПП «Метопал», фототаблицею до нього, що проведений слідчим СВ Бучацького ВП у присутності потерпілого ОСОБА_6 , понятих. У ході огляду виявлено та вилучено 4 батареї, металеві трубки загальною вагою 90 кг, алюмінієві бляхи вагою 43 кг;
Як слідує з пояснень потерпілого Москалика в судовому засіданні серед виявлених та вилучених під час огляду місця події металевих виробів він впізнав ті, що належать йому та до крадіжки знаходилися на території недіючого спортивного комплексу;
-протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстрованою таблицею до нього від 16.05.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_3 у приміщенні недіючого спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , показав та відтворив, яким чином він разом з ОСОБА_4 проникли у середину даного приміщення, зокрема через розбите віконне скло, далі показав, в якому місці спільно з ОСОБА_4 знайшли на першому поверсі одну батарею опалення. Показав, у якому місці знайшли дві бляхи, вказав на місце, де відірвали металеві трубки, що були частиною поручня, а після цього зайшли в інше приміщення будівлі, де виявили ще три металеві батареї опалення;

- протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстрованою таблицею до нього від 16.05.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 , у присутності понятих, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 аналогічно, як і підозрюваний ОСОБА_9 , в приміщенні недіючого спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , показав, яким чином вони проникли в середину приміщення через вікно, а також показав на місця, де виявили батареї опалення, дві бляхи та відривали металеві трубки, що були частиною поручня;

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 8.06.2019 року, у відповідності до якого свідок ОСОБА_10 у присутності понятих серед пред`явлених для впізнання осіб впізнав особу, яка зображена на фото №3, за зовнішнім виглядом та рисами обличчя як особу, яка виносила майно з приміщення недіючого спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-даними довідки ПП «Метопал» від 27.03.2019 року підтверджується, що станом на 19.03.2019 року ціна на брухт чорних металів становила 5500 грн. за одну тонну (звільнені від ПДВ);

- згідно договору дарування від 11.01.2018 року ОСОБА_6 прийняв в дар від ОСОБА_11 нежитлову будівлю спортивний комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Як убачається з повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 30.05.2019 року №6.1-657/19, що призначена ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.05.2019 року, провести дослідження чотирьох металевих батарей опалення вагою 48 кг, обломків виробів з металу вагою 44 кг, двох блях профнастилу сірого кольору вагою 8 кг та дати відповідь на поставлене питання не можливо, оскільки вищевказані вироби відповідно до наданих матеріалів перебувають у пошкодженому стані. Втратили споживні властивості через численні ознаки неналежної експлуатації (сліди окислення, корозії, забруднення, деформація первісної форми), відповідно не можуть використовуватися за прямим призначенням, їхня вартість може бути визначена тільки як вартість ліквідації.

Інші докази в ході судового розгляду не досліджувалися за клопотанням учасників кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , мали місце, містить склад злочину за ч.3 ст.185 КК України, і вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщенням.

Також суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщенням.

При цьому суд виходить з положення ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якого судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор не скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст. 337 КПК України, а саме на зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом дитинства 3 групи довічно, об`єктивні обставини кримінального провадження, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та під наглядом у лікаря - психіатра не перебуває, його сімейний стан неодружений, а також обставини, що пом`якшують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, активне сприяння розкриттю злочинів, обтяжуючих обставин не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення та з врахуванням наведених пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого та фактичних обставин справи, відсутності обставин, що обтяжують покарання, із врахуванням думки потерпілого, який при вирішенні питання щодо покарання покладається думку суду, суд приходить висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Окрім цього, суд при призначенні покарання бере до уваги досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі і окремих осіб).
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів та відповідатиме меті покарання, наведеній у ст. 50 КК України. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання суд вважає домірним протиправному діянню.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який виступив ініціатором правопорушення, і вважає за необхідне обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Із врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та під наглядом у лікаря - психіатра не перебуває, його сімейний стан неодружений, потерпілий відносно покарання покладається на думку суду, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. При цьому суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок органу пробації, викладений у досудові доповіді, про те, що Бучацький районний сектор філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі і окремих осіб).

Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України суд не вбачає. Дане покарання буде справедливим і законним.

Потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 4 000 грн. спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, а також 15 250 грн. майнової шкоди, до якої відносить 5000 грн., необхідних для зібрання демонтованої конструкції опалення, 250 грн. витрат на дорогу в суд і поліцію, 10 000 грн. послуги майстра по відновленню демонтованої конструкції огорожі.

Як слідує з обґрунтувань позову потерпілого у судовому засіданні, заявлені ним 5000 грн. та 10 000 грн. майнової шкоди він вважає такими, що необхідні для майбутнього відновлення конструкції опалення та огорожі, однак жодних доказів суду не дав і в ході судового провадження такі не здобуті.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно зі ст.91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належать до предмета доказування.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини осіб, які завдали моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов до обвинувачених про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 2000 грн, тобто по 1000 грн. з кожного. У задоволенні решти вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як зазначив потерпілий у цивільному позові, ним понесені витрати, пов`язані з прибуттям до органу поліції та суду в розмірі 250 грн., однак з огляду на відсутність документально підтверджених витрат такі до задоволення не підлягають.

Що ж стосується відшкодування решти заявлених вимог в частині стягнення майнової шкоди, то суд, прийшов висновку, що у задоволення цивільного позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю вимог.

Суд враховує те, що діями обвинувачених внаслідок викрадення майна (чотирьох металевих батарей опалення вагою 48 кг, обломків виробів з металу трубок вагою 44 кг, двох блях профнастилу сріблястого кольору вагою 8 кг, а всього разом вагою 100 кг), спричинено збитків, розмір яких встановлено органом досудового розслідування, вартість викраденого майна як металолому зазначена у матеріалах кримінального провадження, згідно пред`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення. І вважає, що за відсутності документального підтвердження вартості необхідних робіт по відновленню пошкодженої конструкції, враховуючи, що, як з`ясовано під час судового розгляду, систему опалення обвинувачені не демонтували, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Речові докази у кримінальному провадженні - чотири фотознімки, що визнані речовими доказами і долучені до кримінального провадження згідно постанови від 27.05.2019 року залишити при матеріалах провадження.
Судові витрати відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 21.03.2019 року на чотири металеві батареї для опалення, обломки виробів з нержавіючого металу та алюмінію вагою 90 кг, профнастил сріблястого кольору вагою 43 кг, що вилучені під час огляду місця події 19.03.2019 року та перебувають на спецмайданчику Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області скасувати.

Чотири металеві батареї опалення вагою 48 кг, обломки виробів з металу трубки, вагою 44 кг, а також дві бляхи профнастилу сріблястого кольору вагою 8 кг, а всього разом вагою 100 кг повернути потерпілому ОСОБА_6 ; решта металевих виробів повернути законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 368 371, 373 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 2000 (дві тисячі) грн. спричиненої моральної шкоди, а саме по 1000 грн. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні - чотири фотознімки, що визнані речовими доказами і долучені до кримінального провадження згідно постанови від 27.05.2019 року залишити при матеріалах провадження.

Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 21.03.2019 року на чотири металеві батареї для опалення, обломки виробів з нержавіючого металу та алюмінію вагою 90 кг, профнастил сріблястого кольору вагою 43 кг, що вилучені під час огляду місця події 19.03.2019 року та перебувають на спецмайданчику Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області скасувати.

Чотири металеві батареї опалення вагою 48 кг, обломки виробів з металу трубки, вагою 44 кг, а також дві бляхи профнастилу сріблястого кольору вагою 8 кг, а всього разом вагою 100 кг повернути потерпілому ОСОБА_6 ; решта металевих виробів повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1