Номер провадження: 11-сс/813/1315/19
Номер справи місцевого суду: 496/5241/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000752, внесеному до ЄРДР 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 383, ч. 5 ст. 185, ч.4 ст. 358 КК України,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.07.2019 року задоволено клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 768400 гривень, строком до 16.09.2019 року щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дубове Сторожинецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні №0000752, внесеному до ЄРДР 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 383, ч. 5 ст. 185, ч.4 ст. 358 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід, визначивши заставу в меншому розмірі.

В своїй апеляційній скарзі захисник зазначає наступне:

-в клопотанні слідчого належним чином підозра не обґрунтована, не доведено наявність ризиків, а на їх обґрунтування слідчим не надано жодного доказу на обґрунтування заявлених слідчим ризиків;

-слідчий суддя взагалі не розглянув питання щодо можливості застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід та не врахував дані про особу підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину скоєного за наступних обставин:

13.12.2018 року о 22.00 годині, ОСОБА_8 з метою уникнення подальшого розбирання та покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст.383 КК України, попередньо знаючи, що відносно нього не вчинялось жодного злочину, завідомо неправдиво повідомив про вчинення відносно нього злочину незаконного заволодіння транспортним засобом «Рено Магнум 500», р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа, р.н. НОМЕР_2 , з вантажем насіння гарбуза, в кількості 5 тон та ядер горіха «Грецького», вагою 19820 кг, з автостоянки, розташованої на вул. Мічуріна в с. Усатове Біляївського району Одеської області.
Вказане вище завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_8 про вчинення злочину було оформлено протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яке він підтвердив своїм підписом.
Крім того, у ОСОБА_8 у складі групи невстановлених осіб, у невстановлений слідством час, та місці виник злочинний намір на таємне заволодіння майном ОСОБА_11 , а саме вантажем у виді насіння гарбуза, загальною вагою 5000 кг, вартістю 10000 доларів США та ядром горіху «Грецького» загальною вагою 17000 кг, вартістю 93500 доларів США, яке зберігалося у автомобілі марки «Renault Magnum 500», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом р.н. НОМЕР_2 . Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , 07.12.2018 року приблизно о 06.21 год., прибув до «TIR parking», який розташовано на землях Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області «4 км» автошляху сполученням Одеса-Київ, вул. Мічуріна, 43, де залишив вказаний автомобіль. 08.12.2018 року, невстановлені слідством особи, на автомобілі «Mitsubishi Pajero Wagon», р.н. НОМЕР_3 , прибули до «TIR parking», за вказаною адресою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, невстановлена особа, зайшла на «TIR parking», видаючи себе за власника автомобіля марки «Renault Magnum 500» р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом р.н. НОМЕР_2 , увівши в оману охоронця, підійшов до вказаного автомобілю з напівпричепом, відчинив двері та сів до салону вказаного вище автомобіля, далі завів двигун та діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, обравши об`єктом злочинного посягання майно, яке знаходиться в напівпричепі р.н. НОМЕР_2 автомобіля «Magnum 500» р.н. НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_11 , а саме: насіння гарбузу загальною вагою 5 тон, вартістю 10000 доларів США та ядро горіху «Грецького» загальною вагою 17 тон вартістю 93500 доларів США, після чого разом з невстановленими особами зник з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 103500 доларів США.
Так, 13.12.2018 року о 22.00 годин, ОСОБА_8 , з метою написання заяви про незаконне заволодіння транспортним засобом прибув до приміщення Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, що розташоване за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове провулок Урядовий, 65. Під час написання заяви ОСОБА_8 пред`явив працівнику поліції в якості документу, що посвідчує його особу водійське посвідчення серії НОМЕР_4 на його ім`я. В подальшому ОСОБА_8 вів себе неадекватно, що викликало у працівника поліції підстави вважати, що останній знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. При перевірці ОСОБА_8 по АІПС «Армор» було встановлено, що водійське посвідчення серії НОМЕР_4 знаходиться у статусі «Вилучене». В ході проведення огляду в присутності понятих під безперервну відео зйомку у ОСОБА_8 було вилучено згорток із фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору та водійське посвідчення серії НОМЕР_4 . Під час проведення досудового розслідування встановлено, що приблизно в вересні місяці 2018 року, ОСОБА_8 знаходився в республіці Болгарія, де від невстановленої досудовим розслідуванням особи, дізнався про виготовлення посвідчення водія за грошову винагороду у розмірі 210 євро. Також, ОСОБА_8 було відомо, що невстановлена особа робить лише копії документів, які не являються офіційними, тобто не є справжніми. Після чого, у ОСОБА_8 , виник умисел на придбання такого документу. Далі, ОСОБА_8 , слідуючи інструкціям вказаної особи, замовив йому посвідчення водія на своє ім`я за грошову винагороду в сумі 210 євро, які передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, та отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане на його ім`я, аналогічне вилученому у нього раніше, яке він почав використовувати. Згідно висновку експерта надане на експертизу посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 виготовлене за допомогою пристрою з струмино-крапельним способом друку (кольоровий струминний принтер).
19.07.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.2 ст.383, ч.5 ст.185 та ч.4 ст.358 КК України.
Цього ж дня слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника підозрюваного, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 13.12.2018 року, в якому він повідомив працівникам поліції про незаконне заволодіння невстановленою особою автомобілем марки «Рено Магнум 500», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом, р.н. НОМЕР_2 , з вантажем насіння гарбуза та ядер горіха «Грецького» з автостоянки, розташованої на вул. Мічуріна в с. Усатове Біляївського району Одеської області;

- протоколом огляду місця події автостоянки по вул. Мічуріна в с. Усатове Біляївського району Одеської області від 13.12.2018 року;

- поясненнями ОСОБА_8 від 13.12.2018 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.12.2018 року, згідно з якими 06.12.2018 року він приїхав на автостоянку по вул. Мічуріна в с. Усатове Біляївського району Одеської області на автомобілі «Рено Магнум 500», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом, р.н. НОМЕР_2 , з вантажем насіння гарбуза та ядер горіха «Грецького», та після відібрання зразків насіння та горіхів брокером 07.12.2019 року він залишив автостоянку та направився до свого місця проживання, а коли 13.12.2018 року повернувся на автостоянку, виявив відсутність автомобіля та вантажу;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 17.12.2018 року та протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 17.12.2018 року, згідно з яким залишення ОСОБА_8 автомобіля з вантажем на автостоянці на декілька днів без нагляду не було узгоджено ОСОБА_8 з нею як власницею вантажу, у зв`язку з чим вона вважає причетними до вчинення злочину водія ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_12 власника вантажного автомобіля;
- доповідними записками начальника ВКА ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , в яких детально описаний маршрут руху викраденого невстановленими особами автомобіля «Рено Магнум 500», р.н. НОМЕР_1 , в супроводі автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» з 08.12.2018 року по 10.12.2018 року;
- поясненнями ОСОБА_8 від 19.07.2019 року, в яких він детально описує обставини вступу у змову з невстановленою особою та викрадення автомобіля з вантажем;
- рапортами старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 14.12.2018 року та ст. ДОП Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 13.12.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.12.2018 року, протоколом огляду місця події від 13.12.2018 року, згідно з якими під час написання ОСОБА_8 заяви про викрадення транспортного засобу останній поводив себе неадекватно та в нього були вилучені водійське посвідчення з ознаками підробки та наркотична речовина «амфетамін».
Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у низки кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, зареєстрований та проживає в Чернівецькій області, одружений.

Вказані обставини свідчать про те, що у ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки в Одеській області, у зв`язку з чим підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

Працевлаштування підозрюваного водієм, а також підозра щодо вчинення ним злочину щодо ввіреного йому майна, свідчить про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним аналогічних кримінальних правопорушень.

Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування інших причетних до вчинення злочину осіб, які наразі не встановлені, про хід досудового розслідування та про слідчі (розшукові) дії, які в ньому провадяться.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Жодних доводів на спростування встановлених апеляційним судом обставин стороною захисту не надано.

ІІІ. Щодо доводів про непомірність визначеного підозрюваному розміру застави.
Надаючи оцінку доводу апеляційної скарги підозрюваного щодо непомірності розміру визначеної йому застави як альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд виходить з положень ч.5 ст.182 КПК України.

Зазначеною нормою передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваному ОСОБА_8 , з урахуванням обставин інкримінованих йому злочинів, його особи, слідчим суддею визначено заставу поза межами, визначеними ч.5 ст.182 КПК України, а саме в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає такий розмір застави обґрунтованим з огляду на характер та ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та розмір завданої ним шкоди, який складає понад два мільйони гривень в перерахунку на національну грошову одиницю.

З огляду на викладене, апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо непомірності розміру визначеної йому застави.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000752, внесеному до ЄРДР 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 383, ч. 5 ст. 185, ч.4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4