Провадження № 1-кс/344/8809/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000080 від 30.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч. 2 ст. 310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що відділом Слідчим відділом Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 30.08.2019 року, в межах якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч.2 ст. 310 КК України громадянину ОСОБА_3 .

11.09.2019 року, у транспортному засобі «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 проведено обшук, в результаті якого вилучено 6 мобільних телефонів, дві банківських картки, дві сім карти, а також вилучено сам транспортний засіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 за допомогою вказаного транспортного засобу, привозив на територію, де здійснювалося вирощування рослин конопель, а також виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено- канабісу, робітників, що безпосередньо діяли за його вказівками у процесі вирощування рослин конопель, та виготовлення наркотичної речовини. Також встановлено, що ОСОБА_3 , з метою конспірації злочинної діяльності, вилучав у робітників засоби зв`язку- мобільні телефони, які відповідно і вилучені під час обшуку автомобіля.

Вказаний автомобіль в межах кримінального провадження визнано речовим доказом.

Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

На даний час виникла необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, яке вказано в клопотанні.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна не заперечує щодо розгляду клопотання без його участі.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

П. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У вказаному кримінальному провадженні такий захід забезпечення кримінального провадження на переконання слідчого судді є співмірним та доцільним.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання підставним та обгрунтованим щодо накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, з метою збереження речового доказу та виконання рішення суду в частині конфіскації майна та досягнення завдань даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити .

Накласти арешт на автомобіль «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , заборонивши його відчуження, розпорядження та/або користування.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1