ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1409/19 Справа № 177/1472/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000368, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за: ч.1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає п`ятсот десять гривень.
На підставі ст. 71 КК України, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, від відбування якого ОСОБА_7 звільнений з іспитовим строком на один рік, та штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень, які в силу вимог ч.3 ст. 72 КК України, визначено виконувати самостійно.
Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року визначено виконувати самостійно в силу ст. 70 ч.4 КК України.
При обставинах встановлених судом І інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що 03.06.2018 приблизно о 18.30 годині між ним та ОСОБА_9 , які перебували поблизу будинку АДРЕСА_2 , на побутовому ґрунті з приводу особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи на ґрунтовій дорозі поблизу вказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно і усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, стоячи напроти потерпілої ОСОБА_9 обличчям до неї, схопив її правої рукою за шию та відштовхнув від себе. Після поштовху ОСОБА_9 впала на спину та ОСОБА_7 , використовуючи вагу власного тіла, сів на ноги потерпілій. З метою зупинити опір, продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, наніс останній 3-4 удари правою та лівою руками в область зовнішньої поверхні лівого та правого плеча, після чого, зупиняючи потерпілу, яка намагалась підвестись, наніс правою рукою 2 удари в область спини.

В результаті умисного нанесення ударів ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді синця круглої форми на шиї праворуч, синців правого плеча, правої сідниці, садна ліктьового суглоба, подряпини спини, лівої сідниці, які згідно висновку судово медичної експерта № 1077 від 25.07.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає п`ятсот десять гривень. Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року відповідно до ч.4 ст. 70 КК України виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.
Не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, прокурор вважає, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд невірно застосував вимоги ч.1 ст. 71 КК України і призначив обвинуваченому покарання за сукупністю вироків не взявши до уваги, що вироком Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року враховано покарання, призначене за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2017 року згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням. Злочин, за який оскаржуваним вироком ОСОБА_7 засуджено до реальної міри покарання, вчинено до ухвалення останнього за часом вироку, а також до ухвалення вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року. Крім того прокурор вказує, що так як обвинуваченого засуджено до реальної міри покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вироки Криворізького районного суду від 26 червня 2018 року та Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року слід виконувати самостійно.

Позиція учасників апеляційного суду.

Прокурор в апеляційному суді підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, клопотань про поважні причини неприбуття до суду та перенесення розгляду не надсилали, що не перешкоджає проведенню розгляду.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Правильність встановлення фактичних обставин в кримінальному провадженню, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 413 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про невірне призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків.
В абзаці 2 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, зазначено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджена до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Так, відповідно до вироку суду від 20 лютого 2019 року ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України 03 червня 2018 року, тобто до ухвалення вироку Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року(а.с. 51-58) та вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року (Т.1 а.с. 43-45), якими ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, тому застосування судом І інстанції вимог ч.1 ст. 71 КК України, і призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків є неправильним.
Оскільки за вироком від 20 лютого 2019 року ОСОБА_7 засуджено до покарання, яке слід відбувати реально (штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень), то відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, вироки Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року та Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року слід виконувати самостійно.
За таких обставин апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає п`ятсот десять гривень.
Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2019 року відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, виконувати самостійно.
В іншій частині вирок від 20 лютого 2019 року - залишити без змін.
На ухвалу апеляційного суду протягом трьох місяців з дня оголошення може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4