Справа № 185/9433/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 21 травня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 19.05.2018 року, 04.07.2018 року та 25.02.2019 року в денний час доби (точного часу не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, вчинив психологічне насильство, яке проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичної розправи відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає спільно з ним та з якою ОСОБА_6 перебуває в сімейних відносинах.
За результатами ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпАП та відповідно до постанов Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2018 року у справі №185/4316/18, від 09.07.2018 року у справі № 185/5567/18 та від 06.03.2019 року у справі №185/1974/19 на нього накладено адміністративні стягнення, крім того, на підставі ст. 10 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» ОСОБА_6 винесено офіційне попередження про недопустимість вчинення насильства в сім`ї.
Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 20 травня 2019 року, приблизно о 09.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме виражався на адресу останньої нецензурними словами та погрожував застосуванням насильства.
Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та наявності негативних переживань.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, а саме як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що проживає все життя з матір`ю, не працює, проживає за кошти матері, мати працює. Він вживає алкогольні напої не кожний день, а коли є гроші. Зазначив, що іноді підробляє, на алкогольні напої гроші в матері не бере. До адміністративної відповідальності його притягали, коли випивав, то починав нецензурно висловлюватись на адресу матері. Убивством матері не погрожував - сварився з матір`ю, але словесно він її не ображав.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що дійсно обвинувачений її син. Їй 70 років, вона отримує пенсію та працює двірником у школі. Зараз проживає з сином, два роки тому помер чоловік, проживали втрьох. Коли повернувся з в`язниці, почалися проблеми, він якось дуже побив чоловіка потерпілої, почав випивати. Перебив усі меблі. Після смерті чоловіка син, коли випиває, починає на неї кричати нецензурними словами та принижувати її. Інколи погрожує розправою. Погрози сприймає реально, бо раніше син побив її чоловіка. Потерпіла неодноразово викликала поліцію, писала заяви. Син поводив себе нагло, агресивно. Інколи потерпіла не могла потрапити до квартири. Син кричав нецензурною лайкою, водив чоловіків, які також виражалися у сторону потерпілої. Коли неможливо було це витримати, то вона викликала поліцію. Також син виносить майно з квартири. 20 травня 2019 року потерпіла прийшла додому, побачила, що обвинувачений повиносив усе з квартири консервацію, каструлі, одяг, тоді вона зробила зауваження. Син почав на неї сваритися, голосно кричати, погрожував фізичною розправою. Потерпіла одразу пішла з дому до сусідки ОСОБА_7 , щоб не ввести сина в агресивний стан. Написала заяву. Ходить до психіатра через сина, лікар дає потерпілій пігулки. Вона боїться сина, коли той починає кричати та нецензурно лаятись, бо він може її побити і кожний раз вона тікає з дому до сусідки. Внаслідок напруги погіршився стан її здоров`я.
Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що потерпіла часто потерпає від поведінки свого сина, який в алкогольному сп`янінні її ображає та принижує, також погрожує. ОСОБА_5 змушена тікати з дому, часто вона ночує в неї. Обвинувачений поводить себе адекватно, коли тверезий, але, коли випиває, дуже часто влаштовує скандали та ображає потерпілу. Таке відбувається регулярно. Також виносить з дому речі. Потерпіла внаслідок такого ставлення до себе з боку обвинуваченого переживає та це її дуже турбує.
Свідок ОСОБА_9 показала, що з балкона вона часто чує, як обвинувачений ображає та принижує свою матір поганими словами з погрозами розправою. Це відбувається регулярно.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що часто бачила, як потерпіла змушена була вечорами перебувати на лавці, бо син її ображав та погрожував їй, тому вона і боялась йти додому.
Також досліджено постанови про накладення адміністративних стягнень на обвинуваченого за вчинення домашнього насильства від 30 травня 2018 року, 09 липня 2018 року, 06 березня 2019 року, відповідно до яких ОСОБА_6 вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері відповідно 19 травня 2018 року, 04 липня 2018 року та 25 лютого 2019 року, що супроводжувалось погрозами фізичної розправи. Дані постанови свідчать про систематичність домашнього насильства, а саме психологічного, що, у свою чергу, відповідно до висновків експертизи спричинило психологічні страждання, розлад здоров`я, погіршення якості життя потерпілої.
Так, відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи № 191 від 20 серпня 2019 року комісія у складі психіатрів та психологів констатують емоційні лабільні розлади органічного походження. Потерпілій властива підвищена тривожність, знижений лабільний настрій, фіксованість на негативних очікуваннях, пов`язаних з сімейним конфліктом. Досліджувана ситуація є стресовою для потерпілої, тривалі образи та погрози сина викликали почуття приниження, побоювання за себе, сприяли загостренню тривоги і зниженню настрою.
Також відповідно до висновків експертизи потерпіла може давати правильні покази про обставини справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений, проживаючи з семидесятирічною матір`ю однією сім`єю, вчиняє систематично у стані алкогольного сп`яніння насильство над емоціями жертви, що включає словесні образи, погрози розправою, що спричиняє психологічні страждання потерпілої (змістом яких є тривога, переживання) і, як наслідок, психологічний розлад здоров`я. Такі дії викликають погіршення життя потерпілої особи.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обтяжуючими обставинами суд визнає «вчинення злочину щодо особи похилого віку», бо мати обвинуваченого досягла 70 років, та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до 2 років.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, потерпілої, обтяжуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи позицію прокурора та потерпілої, які просили застосувати положення ст. 75 КК України, враховуючи обставини справи, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76, 91-1 КК України, зокрема, проходження програми для кривдників на максимальний строк, яка організовується та забезпечується органами місцевого самоврядування.
Також, з огляду на обставини вчинення злочину, доцільним є покладення додаткового обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 76 КК України, у вигляді працевлаштування.

Саме таке покарання відповідатиме особі обвинуваченого та характеру вчиненого та буде пропорційним порушеному праву і сприятиме його правомірній поведінці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126- 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатково обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1