Справа № 308/8815/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000018 - слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області капітана податкової міліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 28.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, погодженого прокурором про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні №0000018 - слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області капітан податкової міліції ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000018 від 28.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, погодженого прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивує наступним: 28.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості, що можуть свідчити про умисне ухилення від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах. За даним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 з попередньою правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 212 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено схему умисного ухилення від сплати митних платежів, при незаконному переміщенні комерційних товарів на митну територію України, через пункти пропуску Закарпатської митниці ДФС, шляхом їх подрібнення на партії, у межах норми, нібито для особистих потреб громадян та подальшого ухилення від сплати податків при реалізації таких товарів на території України. Так, через пункт пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС пасажирськими та вантажно-пасажирськими мікроавтобусами, зокрема з номерними знаками AO7747BO та AO9959BT, систематично ввозиться одяг та взуття китайського виробництва, шляхом їх подрібнення на партії, у межах норми, нібито для особистих потреб громадян.

В клопотанні вказано, що переважно керування вказаними транспортними засобами при перетині державного кордону здійснюють гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) та гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований: АДРЕСА_2 ), які не зареєстровані фізичними особами - підприємцями.

При перетині пункту пропуску вищевказаними водіями мікроавтобусів обирається порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор», що передбачає відсутність будь-яких товарів та предметів, які підлягають митному контролю. При цьому ними здійснюється пошук малозабезпечених жителів прикордонних районів, які погоджуються за винагороду в розмірі 150-200 грн. перемістити одяг та взуття китайського виробництва на митну територію України, шляхом їх подрібнення на дозволені законодавством партії, що дає змогу ухилятися від сплати митних платежів.

Таким чином, в своїй злочинній діяльності, яка полягає в переміщенні комерційних товарів, шляхом їх подрібнення на партії у межах норми, нібито для особистих потреб громадян та подальшого ухилення від сплати податків при реалізації таких товарів на території України, вищевказані водії мікроавтобусів користуються пільгою передбаченою ст. 191 Податкового кодексу України, в редакції згідно Закону України № 2628-VIII від 23.11.2018 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», згідно якої «у разі ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин, базою оподаткування є частина сумарної фактурної вартості таких товарів, що перевищує еквівалент 50 євро, з урахуванням мита, що підлягає сплаті».

Одразу після перетину державного кордону, пасажири мікроавтобусів, які за винагороду перемістили товари на митну територію України, нібито для особистих потреб, виходять з транспортних засобів, а переміщені товари транспортуються за місцем реєстрації гр. ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , де накопичуються на термін переміщення всієї партії товарів.

В клопотанні слідчий зазначає, що 22.08.2019 в рамках операцій «Бастіон», «Рубіж» на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного районного суду Закарпатської області від 14.08.2019 проведено обшук домоволодіння та території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes Vito» з д.н.з. НОМЕР_1 технічний паспорт НОМЕР_2 та ключі до нього, чорнові записи, одяг китайського виробництва різних кольорів та розміру, а саме: дитяче взуття марки «Clibee» в кількості 984 пар, дитяче взуття марки «Rocr and JOY» в кількості 204 пар, дитячі колготки «Ласточка» в кількості 17 352 штук, джинсові куртки марки «Resalsa» в кількості 118 штук, штани марки «ITENO» в кількості 96 штук, штани марки «SELENA» в кількості 840 штук, штани марки «ALINA» в кількості 240 штук, штани марки «Version» в кількості 210 штук, взуття без маркування в кількості 132 пари, дитяче взуття марки «NEW TLCK» в кількості 60 пар, джинсові штани марки «Verssion» в кількості 435 штук.

Як вказує слідчий, на даний час до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області не надано жодних документів, що підтверджують факт придбання ТМЦ, які вилучені згідно з протоколом обшуку від 22.08.2019 року.

Слідчий зазначає, що відповідно до реєстру судових рішень встановлено, що 27.02.2019 суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення громадянина ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності ст.471 МК України за порушення встановленого порядку проходження митного контролю, суть даного адміністративного правопорушення була у виявлені у громадянина ОСОБА_3 джинсові штани марки «Verssion» загальною вагою 104,5 кг аналогічні тим, що і за адресою проживання.

В клопотанні вказано, що товарно-матеріальні цінності, які виявлено та вилучено в ході проведення обшуку складських приміщень, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: одяг та взуття, документи та чорнові записи згідно протоколу обшуку від 23.08.2019 відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказані матеріальні об`єкти містять на собі відомості (назву товару, країну походження, технічні характеристики тощо), які необхідні органу досудового розслідування для проведення у кримінальному провадженні товарознавчої експертизи з метою встановлення їх ринкової вартості. Встановлення цих обставин є важливим та необхідним для визначення під час досудового розслідування суми несплачених митних платежів та податків. Так, виявлені речі китайського виробництва є матеріальними об`єктами, які є предметом дослідження ринкової вартості та встановлення сум податку несплачених митних платежів та є речовими доказами.

Слідчий вказує, що підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є існування достатніх підстав вважати, що воно є доказом даного кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що метою накладення арешту згідно процесуальних норм п.п. 1,2 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів. Крім цього метою накладення арешту на вищевказані речі китайського виробництва є встановлення їх походження та вартості, а також належного збереження.

Як вказано в клопотанні, 23.08.2019 на ТМЦ виявлені та вилучені за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами, які підлягають експертному дослідженню за для встановлення суми не сплачених митних платежів.

02.10.2019 року на адресу НДЕКЦ МВС України скеровано для виконання ухвалу Ужгородського міськрайонного суду про призначення судово-товарознавчої експертизи.

15.10.2019 на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_3 , та копія ухвали Закарпатського апеляційного суду від 09.10.2019 відповідно до якої знято арешт з ТМЦ, які виявлено та вилучено під час проведення обшуку домоволодіння та території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, з огляду на викладене, з метою збереження вищевказаних речових доказів, а також уникнення їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, та враховуючи, що речові докази повинні зберігатися до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (п. 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»), керуючись ст. 2, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7, ст. ст. 8, 9, 84, 98, 100 ст. 131-132, ст. 167-169, 170-171 КПК України, слідчий просить: клопотання задовольнити. Постановити ухвалу про арешт майна вилученого за адресою: АДРЕСА_1 чорнових записів, дитяче взуття марки «Clibee» в кількості 984 пар, дитяче взуття марки «Rocr and JOY» в кількості 204 пар, дитячі колготки «Ласточка» в кількості 17 352 штук, джинсові куртки марки «Resalsa» в кількості 118 штук, штани марки «ITENO» в кількості 96 штук, штани марки «SELENA» в кількості 840 штук, штани марки «ALINA» в кількості 240 штук, штани марки «Version» в кількості 210 штук, взуття без маркування в кількості 132 пари, дитяче взуття марки «NEW TLCK» в кількості 60 пар, джинсові штани марки «Verssion» в кількості 435 штук та передати їх на зберігання згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 09.10.2019 року апеляційні скарги заявника ОСОБА_3 і його представника адвоката ОСОБА_6 задоволено. Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2019, якою накладено арешт на майно: чорнові записи, одяг китайського виробництва різних кольорів та розмірів (984 пари дитячого взуття «Сlibee», 204 пари дитячого взуття «Rocr and JOY», 16 680 штук дитячих колгот «Ласточка», 118 курток «Resalsa», 96 штук штанів «ITENO», 840 штук штанів «SELENA», 240 штук штанів «ALINA», 210 штук штанів «Version», 132 пари взуття без маркування, 48 пар дитячого взуття «NEW TLCK», 435 штук штанів «Verssion»), вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 скасовано. У задоволенні клопотання про арешт вилученого 22.08.2019 під час обшуку за адресою: м. Мукачево, вул. Герцена 59 «а» майна: транспортного засобу марки «Mercedes Vito» НОМЕР_1 , технічного паспорту НОМЕР_2 , ключів до нього, чорнових записів, одягу китайського виробництва різних кольорів та розмірів (984 пари дитячого взуття «Сlibee», 204 пари дитячого взуття «Rocr and JOY», 17 352 штук дитячих колгот «Ласточка», 118 курток «Resalsa», 96 штук штанів «ITENO», 840 штук штанів «SELENA», 240 штук штанів «ALINA», 210 штук штанів «Version», 132 пари взуття без маркування, 60 пар дитячого взуття «NEW TLCK», 435 штук штанів «Verssion»), відмовлено. Вказано, що зазначене майно негайно повернути ОСОБА_3 .

Згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 09.10.2019 року вбачається, що метою арешту майна власником якого є ОСОБА_3 у поданому клопотанні зазначено забезпечення збереження речових доказів. Згідно ухвали вказується, що за якими ознаками вилучене майно підпадає під критерії, зазначені у статті 98 КПК України, у клопотанні не вказано, речовими доказами воно не визнано, всупереч припису ч.6 ст. 100 КПК України не сфотографовано і не описано, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 не повідомлено.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном ( надано дозвіл).

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що слідчий не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, також у урахуванням ухвали Закарпатського апеляційного суду від 09.10.2019 року підстави накладення арешту на вищевказане майно. Клопотання слідчого не містить посилань на наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, та їх відповідне обґрунтування.

Клопотання слідчого містить лише формальне посилання на норми КПК України, яка передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна.

При цьому, згідно ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбирають стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу)

Вказані підстави позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та прийняти рішення по справі.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна.

Однак, слідчим не зазначено в клопотанні контактних даних власника майна (номеру телефону, адреси електронної пошти), з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, що виключає надіслання повідомлення поштою, фактично позбавляє слідчого суддю можливості дотримання вимог ст. 22, 24-28, 172 КПК України.

Арешт майна передбачає заборону відчуження, розпорядження та/або користування майном, проте, слідчим не зазначено, яким саме шляхом необхідно накласти арешт на спірні предмети та не зазначено правове обґрунтування такої заборони, оскільки в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, зі змісту клопотання вбачається, що 22.08.2019 в рамках операцій «Бастіон», «Рубіж» на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного районного суду Закарпатської області від 14.08.2019 проведено обшук домоволодіння та території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено зокрема вказане в клопотанні майно, з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 16.10.2019 року. Будь-якого клопотання про поновлення строку встановленого ч.5 ст.171 КПК України для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчий не додає.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000018 - слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області капітана податкової міліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 28.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, погодженого прокурором про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, з моменту отримання зазначеної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1