Провадження №1-кп/748/286/19
Єдиний унікальний № 748/2069/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 30 липня 2019 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25 січня 2019 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., знятий з обліку Ріпкинського РС ФГУ " Центр пробації" 14 березня 2019 року у зв`язку зі сплатою штрафу,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 92 від 17 квітня 2019 року, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у війсковій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з особистих мотивів, діючи з прямим умислом, направленим на тимчасове ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 19 липня 2019 року о 08.30 год. незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та без поважних причин не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . 08 серпня 2019 року ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Чернігівського гарнізону із зізнанням.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 19 липня 2019 року по 07 серпня 2019 року не виконував, у зазначений період перебував за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.
09 жовтня 2019 року між прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, у якій ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі підозри. Сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Обвинувачений погодився на його призначення та усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження даної угоди про визнання винуватості для обвинуваченого та прокурора є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України; для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.1 ст.474 КПК України;

Обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилась у нез`явленні вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 4 ст. 407 КК України.

Виконавши вимоги ст.ст.342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості, суд згідно з вимогами ч.5,6 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України з`ясував, що обвинувачений розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, а тому вона може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 зазначена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявні фактичних підстави для визнання винуватості.

При затвердженні угоди виконані умови, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та з`явлення із зізнанням. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. Враховуючи особу обвинуваченого, щире каяття, визнання вини, суд вважає що покарання обвинуваченому можливо призначити у межах санції статті за інкримінований йому злочин у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_3 із-під варти із зали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 жовтня 2019 року, укладену між прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього зобов`язання: не відлучатися за межі Чернігівського району Чернігівської області без дозволу суду.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуюча ОСОБА_1