Справа № 473/2201/19
Номер провадження1-кп/473/261/2019
ВИРОК
іменем України
"02" липня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000379 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, інваліда 3-ї групи, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

1. 19.09.2001 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік;

2. 24.01.2002 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

3. 07.11.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.69, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

4. 28.08.2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, який звільнився 28.10.2013 року по відбуттю строку покарання; 24.03.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 850 грн. (штраф сплачений),

- в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23 лютого 2019 року, приблизно о 08.10 години, ОСОБА_5 прибув до терапевтичного відділення Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. 228 Стрілкової дивізії, 26, для проходження лікування. Перебуваючи в приміщенні зазначеного терапевтичного відділення, ОСОБА_5 побачив на лавці біля кабінету лікаря жіночій гаманець, в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung J6», який належить ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення даного гаманця. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав зазначений гаманець в якому знаходився мобільний телефон телефону марки «Samsung J6» вартістю 6000 грн. та грошові кошти в сумі 2700 грн., які належать ОСОБА_4 та, в подальшому, розпорядився мобільним телефоном та грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 8700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і пояснив, що він в лютому 2019 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні Вознесенській лікарні. Вранці, приблизно о 08.00 год. він курив біля приміщення лікарні та побачив потерпілу, яка була з дитиною. Вони зайшли до приміщення лікарні. ОСОБА_5 докурив та піднявся в своє відділення. Там він побачив, що на лавочці лежить гаманець. В гаманці задзвонив телефон. ОСОБА_5 забрав гаманець. В ньому знаходились гроші в сумі 2 700 грн та мобільний телефон. Гроші він забрав собі, телефон віддав знайомому, щоб його розблокувати, а гаманець викинув на території кладовища. Коли до нього прийшли працівники поліції він одразу повідомив їм де знаходиться мобільний телефон. Крім того він відшкодував потерпілій завдані матеріальні збитки в сумі 2 700 грн. В скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_4 повідомила суду, що вона з дитиною приїхали до лікарні, щоб провідати свого знайомого. ОСОБА_4 бачила обвинуваченого, який курив на лавочці. Вона з донькою піднялись в терапевтичне відділення, поки вони переодягались, потерпіла забула на лавочці гаманець в якому були гроші в сумі 2 700 грн. та мобільний телефон «Samsung J6». Через 10 хвилин вона повернулась, але гаманця вже не було. ОСОБА_4 почала шукати гаманець, під час пошуків також зверталась до обвинуваченого, але він повідомив їй, що нічого не бачив. Після чого вона звернулась до поліції. Через деякий час працівники поліції повернули їй мобільний телефон, а також обвинувачений повернув їй гроші в сумі 2 700 грн.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України , роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України , визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого..

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є злочин середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, думку потерпілої, яка просила ОСОБА_5 суворо не карати, те, що він раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, посередньо характеризується за місцем мешкання, є інвалідом 3-ї групи, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, звідси, суд вважає за необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту.

Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування збитків, завданих злочином на суму 2 700 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. Під час судового розгляду ОСОБА_5 повністю відшкодував потерпілій завдані матеріальні збитки в сумі 2 700 грн. та потерпіла відмовилась від позову в цій частині. Потерпілій була спричинена також моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях потерпілої, у якій викрали всі гроші, які залишилась у неї на той момент, вона сама проживає з дитиною і вимушена була позичати у знайомих гроші на прожиття, таким чином був порушений нормальний ритм її життя. Обвинувачений повністю визнав позовні вимоги потерпіло в частині стягнення моральної шкоди. Звідси, суд вважає, що на підставі ст.1167 ЦК України, з обвинуваченого на користь потеплілої повинна бути стягнута моральна шкода в сумі 5000 грн.

Долю речових доказів вирішити на підставі п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року до виконання та набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану їй моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч)грн.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Samsung J6», який переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити їй, як власниці..

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1