У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2019 року

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_7 ( в режимі відео конференції з

Вознесенської ВК № 72)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На думку апелянта, рішення підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Вважає, що в період відбування покарання засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, оскільки має 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку.

Апелянт зазначив, що будь-які документи, які б підтверджували працевлаштування ОСОБА_7 до продовольчого складу ДУ «Вознесенська ВК №72» в особовій справі засудженого відсутні, а факт його працевлаштування не перевірено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції зазначив, що засуджений відбув більше ніж 2/3 призначеного покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Характеризується позитивно, має три заохочення та одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Був працевлаштований у майстерні установи з 15.03.2018 до 01.10.2018, що підтверджується наказами начальника Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» №32/ОД-18 від 20.03.2018 №62/ОД-18 від 02.07.2018 та №84/ОД-18 від 01.10.2018.

18.09.2018 засуджений переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації при державній установі «Вознесенська виправна колонія №72». Приймає участь у поліпшенні комунально-побутових умов у відділенні та у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Фізкультура та спорт». Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_7 , який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали, додані до подання, та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 11.11.2016 р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 7 місяців позбавлення волі. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 23.10.2018 р. зараховано термін попереднього ув`язнення з 10.10.2016 до 30.01.2018 р. з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дня позбавлення волі (1 рік 3 місяці 20 днів).

Засуджений відбуває покарання з 11.10.2016. Кінець строку: 21.01.2021. Відбув більше ніж 2/3 частини призначеного строку покарання.

Суд першої інстанції також послався на позитивну характеристику засудженого, згідно якій ОСОБА_7 характеризується позитивно, до праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації колонії.

Як вбачається з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_7 хоча і мав одне стягнення у 2018 році за наявність у нього забороненої речі зарядного пристрою, проте воно погашено у встановленому законом порядку.

Тобто, позбавлені підстав доводи апелянта про наявність у засудженого стягнень, які перешкоджають вирішенню питання про його умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно, до праці ставиться сумлінно, у зв`язку з чим, адміністрація Вознесенської ВК № 72 також готовила подання до суду про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час судового розгляду встановлено, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання засудженого.

За такого, суд вважає подану прокурором апеляційну скаргу безпідставною, і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2019 року, якою ОСОБА_7 умовно-достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 09 місяців 24 дні, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає, є остаточною та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3