г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3469/19
Номер провадження 1-м/213/3/19
У Х В А Л А

25 вересня 2019 року м. Кривий Ріг Дніпропетровська область
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Октябрьського районного суду м.Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України, в якому зазначено, що 30 жовтня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №3396/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого за вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.606 Кримінального процесуального кодексу України та ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 17 вересня 2018 року за №06-122164/18.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, Міністерство юстиції України просить: визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним вироком Октябрьського районного суду м.Бєлгорода від 22.01.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Бєлгородського обласного суду від 30.03.2018 року, а також визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим та вирішити питання про виконання вироку в частині стягнення процесуальних витрат по оплаті праці адвотата ОСОБА_5 в сумі 31360 рублів.
Згідно клопотання представник Міністерства юстиції України просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України.

Заслухав думку прокурора, дослідив клопотання Міністерства юстиції України та матеріали, долучені до нього, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Згідно копії паспорту НОМЕР_1 , виданого 04 січня 2012 року слідує, що - громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Кривий Ріг Дніпропетровська область, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.43-46).
Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України, при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави та не вирішує питання про винуватість особи.

Згідно вироку Октябрьського районного суду м.Бєлгорода від 22 січня 2018 року, зміненого апеляційною ухвалою апеляційної інстанції -Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року - ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 30, п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані як: ч.3, ст.30, п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації за ознаками: замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі. Призначене покарання у виді 07 років 4 місяців позбавлення волі (а.с.10-28, 29-36). Вирок з урахуванням апеляційної ухвали від 30 березня 2018 року (а.с.29-36) -набрав законної сили 30 березня 2018 року (а.с.27).

Судом встановлено, що наркотичний засіб: PVP (б-пірролідіновалерофенон) - похідне N- метилефедрона, який було вилучено у ОСОБА_4 та за який засуджено останнього вироком Російської Федерації - відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (із внесеними змінами), яким затверджено Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, Таблиця 1, згідно списку №2 особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено- значиться: PVP 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, який відноситься до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, що становить всього- 89,24 гр., яка відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 року, становить особливо великий розмір психотропної речовини.

Відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, за незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, передбачена відповідальність за ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України.

Відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, було вчинено кримінальне правопорушення за ознаками: не закінчений замах на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчинене організованою групою осіб, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця - є каранним діянням та за нього передбачена відповідальність за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України.
Згідно ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Пунктом b) ч.1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року визначено, що компетентна влада держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.

За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Разом з тим, до засудженого не може бути застосоване додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки за вироком іноземної держави таке покарання йому не призначалося, а при приведенні вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України покарання не може посилюватися.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст. 68 КК України, максимальне покарання може бути 08 років позбавлення волі. Тобто покарання за даною статтею призначене іноземним судом відповідає покаранню, що може бути призначене за законодавством України.

Згідно довідки про відбуту та не відбуту частини покарання засудженого ОСОБА_4 , вирок стосовно нього набрав законної сили 30 березня 2018 року, початком строку відбування покарання є 10 грудня 2015 року, кінець строку покарання: 09 квітня 2023 року. Станом на 06 серпня 2018 року відбута частина покарання ОСОБА_4 складає 2 роки 7 місяців 26 днів, невідбутий строк покарання - 4 роки 08 місяців 3 дні (а. с. 42).

Наказом Міністерства юстиції України №3396/5 від 30 жовтня 2018 року надано згоду на передачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання на території України.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, просив направити його відбувати покарання в Україну (а.с.8), вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення, яке згідно із законодавством України є злочином, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Крім того, визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно обраховувати з 22 січня 2018 року.
Необхідно зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання на підставі ст.72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою) з 10 грудня 2015 року по 22 січня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Відповідно до норм Мінської Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної як Україною, так і Російською Федерацією рішення іноземних судів визнаються та виконуються в Україні, так як між вказаними державами досягнуто домовленості з даного питання.
Підстав для відмови в задоволенні клопотання про виконання вироку в частині відшкодування процесуальних витрат суд не вбачає.
Виходячи з викладеного, клопотання про приведення вироку у відповідність із законодавством України та вирішення питання про виконання вироку в частині процесуальних витрат підлягає задоволенню.

Згідно довідки про наявність виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат по оплаті праці адвоката ОСОБА_5 в сумі 31360 рублів, встановлено, що вирок відносно ОСОБА_4 в частині процесуальних витрат виконаний частково, здійснено утримання процесуальних витрат у сумі 538 рублів 03 коп., залишок заборгованості станом на 06.08.2018 року складає 33761 рубль 97 коп..
Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 25.09.2019 року, встановленого Національним банком України: 10 російських рублів складає 3,8002 грн., отже з ОСОБА_4 підлягають стягненню процесуальні витрати по оплаті праці адвоката ОСОБА_5 на користь федерального бюджету РФ -залишок заборгованості станом на 06.08.2018 року (33761,97 рублів х 3,8002 / 10), який становить 12830 гривень 22 коп.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 9 - 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 372, 603 - 614 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Октябрьського районного суду м.Бєлгорода від 22 січня 2018 року, зміненого апеляційною ухвалою судом апеляційної інстанції Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року - задовольнити.
Вирок Октябрьського районного суду м.Бєлгорода від 22 січня 2018 року, зміненого апеляційною ухвалою судом апеляційної інстанції Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.3, ст. 30, п.п. «а, г» ч.4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 7 років 4 місяців позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що статті закону Російської Федерації, за якими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Октябрьського районного суду м.Бєлгорода від 22 січня 2018 року, зміненого апеляційною ухвалою судом апеляційної інстанції Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року - відповідають ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України.

Вважати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 07 років 4 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обраховувати з 22 січня 2018 року.
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк відбування покарання на підставі ст.72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою) з 10 грудня 2015 року по 22 січня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати сумою процесуальних витрат до стягнення з ОСОБА_4 на користь федерального бюджету Російської Федерації -залишок заборгованості, що значиться станом на 06 серпня 2018 року у сумі 12830 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять) гривень 22 коп.
Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1