Провадження № 11-кп/4820/643/19
Справа № 607/27/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 3 липня 2016 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 серпня 2019 року,-

В с т а н о в и л а :
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження № 0000128 від 3 липня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 серпня 2019 року клопотання прокурора задоволено, змінено ОСОБА_9 запобіжний захід з застави на тримання під вартою до 5 жовтня 2019 року. Звернуто в користь держави заставу в розмірі 68900 грн., внесену щодо ОСОБА_9 згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 13 грудня 2016 року.
Суд обґрунтовував своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_9 порушив покладені на нього обов`язки при обранні попереднього запобіжного заходу у виді застави, а саме: прибувати до суду та повідомляти суд про причини своєї неявки; не відлучатися з м. Тернополя без дозволу суду чи прокурора; повідомляти про зміну свого місця проживання, а тому до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить ухвалу суду про зміну запобіжного заходу скасувати. Вказує, що посилання суду в ухвалі про попередні нез`явлення обвинуваченого до суду вже були предметом розгляду попереднього складу суду та визнані поважними або такими, як без належного повідомлення обвинуваченого, тому посилання суду при новому розгляді справи, яке розпочато 10 червня 2019 року, про неодноразові нез`явлення в судові засідання, не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не перевірив належним чином обставин зміни місця проживання обвинуваченого, оскільки такого фактично не відбулось. При розгляді клопотання прокурора та прийнятті рішення про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави судом не було викликано заставодавця, якою є дружина обвинуваченого ОСОБА_10 , що передбачено ч. 9 ст. 184 КПК України, чим порушено її права як заставодавця. Звертає увагу на те, що обвинувачений хворіє, ця обставина є поважною причиною нез`явлення обвинуваченого до суду у підготовче судове засідання. На утриманні обвинуваченого є двоє дітей, він раніше не був судимий.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни. Вказує, що обвинувачений постійно порушує та не виконує покладені на нього обов`язки, що вірно встановлено судом першої інстанції при розгляді клопотання прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку потерпілої та прокурора, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд з врахуванням обставин провадження, тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , при наявності підстав для зміни запобіжного заходу, обгрунтовано змінив раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді застави та застосував до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід в виді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в провадженні існують обставини, які не були враховані судом першої інстанції та не давали суду підстав для зміни попереднього запобіжного заходу та застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.
Як видно з матеріалів кримінального провадження ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 13 грудня 2016 року (т. 1, а.м.к.п. 190) до ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 68900 грн. У випадку внесення застави на ОСОБА_9 покладалися, в тому числі, такі обов`язки: з`являтись за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатись з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора чи суду, повідомляти суд про зміну місця проживання. ОСОБА_9 роз`яснено, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить інші покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу застава звертається в дохід держави та буде зарахована до спеціального фонду державного бюджету.
Згідно довідки про звільнення, яка наявна в матеріалах проваження, ОСОБА_9 був звільнений під заставу 16 грудня 2016 року (т. 1, а.м.к.п. 191). Згідно протоколу роз`яснення підозрюваному обов`язків, передбачених ст. 182, ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 1, а.м.к.п. 192) ОСОБА_9 20 грудня 2016 року слідчим було оголошено ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу та роз`яснено покладені обов`язки. Як видно з ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 13 грудня 2016 року ОСОБА_9 був присутній при проголошенні ухвали. За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_9 не було належним чином доведено до відома змісту покладених на нього обов`язків та наслідки їх невиконання, не можуть бути враховані апеляційним судом.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_9 протягом всього судового розгляду, яке триває з 4 січня 2017 року неодноразово, будучи належним чином повідомленим про час та місце судових засідань, не з`являвся в судові засідання, не повідомляючи про причини неявки, або ж, не надаючи документів, котрі підтверджують поважність причин такої неявки.
Твердження захисника, що новий розгляд справи розпочався 10 червня 2019 року, в зв`язку з чим попередні нез`явлення обвинуваченого не можуть бути враховані, не приймаються апеляційним судом до уваги, зважаючи, що запобіжний захід в виді застави обирався на весь час кримінального провадження та в суду першої інстанції були всі підстави для надання оцінки дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків впродовж усього судового розгляду.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_9 не з`являвся в судові засідання 20 червня 2017 року (т. 1, а.м.к.п. 66), 1 серпня 2018 року (т. 1, а.м.к.п. 306). При цьому ОСОБА_9 про причини своєї неявки в дані засідання суду першої інстанції не повідомляв, або ж не надавав будь-яких яких документів на підтвердження поважності причин своєї неявки.
Будучи належним чином повідомленим про проведення судового засідання 20 червня 2019 року, ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча об`єктивно мав таку можливість, зважаючи на те, що звертаючись до ФАП с. Лозова Тернопільського району, відмовився від госпіталізації.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що ОСОБА_9 порушив покладений на нього обов`язок прибувати до суду та повідомляти суд про причини своєї неявки, з такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів та доводи захисника підстав для протилежних висновків не дають.
На момент обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді застави, останній проживав за адресою АДРЕСА_1 , яка була зазначена в обвинувальному акті, на вказану адресу надсилалась поштова кореспонденція обвинуваченому судом першої інстанції. Відповідно до наданих ОСОБА_9 виписки із медичної картки хворого № 05727 та довідки про стан здоров`я № 237 від 12 липня 2019 року зазначено про місце його проживання по АДРЕСА_2 . Суд, врахувавши наведене, дійшов до обгрунтованого висновку, що обвинувачений порушив свій обов`язок повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання, чим порушив такий покладений на нього обов`язок, а також обов`язок не відлучатися із м. Тернополя без дозволу суду чи прокурора, що обвинувачений визнав у судовому засіданні суду першої інстанції, підтвердивши факт залишення міста напередодні судового засідання для поїздки на риболовлю, що також підтверджується наданою ним же довідкою ФАП с. Лозова Тернопільського району № 1423. Погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що під час попереднього апеляційного розгляду в іншому кримінальному провадженні 6 лютого 2019 року внесена застава, визначена ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2019 року та ОСОБА_9 вибув після звільнення за своїм місцем проживання АДРЕСА_3 (т. 2, а.м.к.п. 55), тобто за іншою адресою, ніж зазначена в обвинувальному акті.
Відповідно до ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.
Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавленні волі на строк від 3 до 8 років, порушив обов`язки, покладені на нього при обранні попереднього запобіжного заходу, доводи клопотання прокурора знайшли своє підтвердження під час розгляду в суді, та змінив запобіжний захід ОСОБА_9 з застави на тримання під вартою.
Суд навів обгрунтування своїх висновків щодо необхідності обрання запобіжного заходу саме в виді тримання під вартою, з якими погоджується колегія суддів, зважаючи на встановлені в суді факти порушення умов раніше обраного запобіжного заходу в виді застави.
Твердження захисника про наявність у обвинуваченого сім`ї, дітей, щодо стану його здоров`я, як підстави для відмови в задоволенні клопотання прокурора та обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не можуть бути враховані, зважаючи, що вказані обставини існували і раніше, однак жодним чином не виступили стримуючим фактором у поведінці обвинуваченого.
Розгляд клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у відсутність заставодавця не може бути безумовною підставою для скасування ухвали суду про зміну запобіжного заходу та відмови в задоволенні клопотання прокурора, про що стверджує захисник. Також апеляційний суд зауважує, що згідно прохальної частини апеляційної скарги, захисником оскаржено ухвалу суду першої інстанції лише в частині зміни запобіжного заходу.
Вірно встановлені в даному провадженні судом першої інстанції обставини не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить захисник, доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують, не встановлено таких і колегією суддів під час апеляційного розгляду. За таких обставин апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволена бути не може.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопілького міськрайонного суду Тернопільської області від 6 серпня 2019 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 5 жовтня 2019 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді