печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України № 0001183 прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001183 від 05.05.2016, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

19.09.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України № 0001183 прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001183 від 05.05.2016, про арешт на нерухоме майно, а саме: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

20 вересня 2019 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчий у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001183 від 05.05.2016 за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України.

Так, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, окрім іншого, встановлено, що 04 червня 2008 року між ВАТ КБ Хрещатик та Університетом Україна укладено генеральний договір №24-47/1-08/G та кредитний договір №24-47/1-08/1.

У подальшому між Банком та Університетом Україна укладено ряд кредитних договорів, а саме кредитний договір №40-47/4-07 від 26 червня 2007 року, кредитний договір №54-47/4-07 від 10 серпня 2007 року, кредитний договір №58-47/1-13 від 24 грудня 2013 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань, що перелічених кредитних договорів між Банком та Університетом Україна укладено договір іпотеки №24-47/1-08/04.

За Університетом Україна було зареєстровано право власності на будівлю літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 16.05.2014 року згідно Свідоцтва про право власності від 16.05.2014 року.

Факт реєстрації права власності підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 за Вищим навчальним закладом Відкритий міжнародний університет розвитку людини Україна від 16.05.2014 року.

Відповідно до договору №9 від 25.03.2015 року про внесення змін до договору іпотеки №24-47/1-08/04 іпотекодавець, з метою забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов`язань, що випливають з наступних кредитних договорів: генерального договору №24-47/1-08/G від 04.06.2008, кредитний договір №24-47/1-08/1 від 04.06.2008 року, кредитного договору №54-47/4-07 від 10.08.2007, кредитного договору №40-47/4-07 від 26.06.2007, кредитного договору №58-47/1-13 від 24.12.2013 року, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно будівля, загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер нерухомого майна: 00».

Також даною угодою №9 від 25.03.2015 року сторони погодили, що «Згідно експертної оцінки, здійсненої 18.06.2014 року Суб`єктам підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 вартість предмета іпотеки становить 113 462 030, 00 грн.».

22 вересня 2017 року між Банком та ТОВ «ФК «Фактор плюс» (Новий кредитор) укладено договір №2017/2-Ю про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з п.2.1 якого Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги Банку до Позичальника Університету «Україна» (боржник) за кредитними договорами №24-47/1-08/1 від 04.06.2008, №58-47/1-13 від 24.12.2013, що укладені в рамках Генерального договору №24-47/1-08/G від 04.06.2008, кредитними договорами №40-47/4-07 від 26.06.2007, №54-47/4-07 від 10.08.2007, та/або договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 та/або договором №58-47/1-13/02 застави рухомого майна (у т.ч. основних засобів) від 25.03.2015, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору.За визначеною пунктом 4.1 договору №2017/2-Ю від 22.09.2017 умовою ТОВ «ФК «Фактор плюс» сплачує первісному кредитору за відступлені права 31 013 111, 00 грн.

Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки/застави, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за Основними Договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню (п.2.1).

22 вересня 2017 року між Банком (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» (Новий іпотекодержатель) укладено договір №2017/2-Ю-1 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008, посвідченим ПНКМНО ОСОБА_5 за реєстровим номером №1664, за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за договором іпотеки, визначеним в пункті 1.2 цього Договору, а новий іпотекодержатель приймає це відступлення.

02 жовтня 2017 року між ТОВ «ФК «Фактор Плюс» (Первісний кредитор) та ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (Новий кредитор) укладено договір №02/10-17/2 про відступлення частини прав вимоги, за умовами якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває частину права вимоги Первісного кредитора до Позичальника Університету «Україна», в розмірі зазначеному у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржник, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців Боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитними договорами: №24-47/1-08/G - Генеральний договір та кредитними договорами в рамках Генерального №24-47/1-08/1 від 04.06.2008 та №58-47/1-13 від 24.12.2013, а також №40-47/4-07 від 26.06.2007 та №54-47/4-07 від 10.08.2007, договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 року з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього Договору (Основні договори), що були укладені між боржником та Банком.Згідно Додатку №1 до вказаного договору Кредитор-1 відступає, а Новий кредитор-2 набуває право вимоги кредитора за Основними договорами в загальному розмірі 26 000 012, 00 грн.

02 жовтня 2017 року між ТОВ «ФК «Фактор Плюс» (Іпотекодержатель-1 та ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (Новий іпотекодержатель-2) укладено договір №02/10-17/3 про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 року, посвідченим ПНКМНО ОСОБА_5 за реєстровим номером №1664.

Перша спроба звернення стягнення на корпус відбулась 12 жовтня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 37552659 вніс запис про державну реєстрацію права власності №22807479 за ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на об`єкт нерухомості: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00). В подальшому цей запис було скасовано.

10.11.2017 року о 21:07:23 державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_7 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №23311264 про право власності ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на об`єкт нерухомості: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), вказавши, що підставою виникнення права власності є договір іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 року, посвідчений ПНКМНО ОСОБА_5 , а також договір про відступлення частини прав вимоги №02/10-17/2 від 02.10.2017 року, договір №1 від 04.10.2017 року, посвідчений ПНКМНО ОСОБА_8 ; вимога ПАТ «КБ «Хрещатик» №2-2/11/2415 від 15.05.2017 року.

Підставою внесення запису про право власності №23311264 було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №38074926 від 10.11.2017 року ОСОБА_7 , державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу».

Таким чином, ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» самостійно обрано спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом позасудового набуття права, власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Університет «Україна» не отримував письмової вимоги іпотекодержателя ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, а тому ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» не могло подати державному реєстратору Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_7 документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання Університетом «Україна» такої письмової вимоги ТОВ «Офіс Сервіс Люкс».

В порушення п.61. Порядку №1127 та ст. 35, ст. 37 Закону України «Про іпотеку», державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_7 здійснив реєстрацію за ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» права власності на спірне іпотечне майно без документів, що підлягають подачі у разі проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

Водночас, про відступлення права вимоги за Основними договорами та договором забезпечення Університет «Україна» взагалі не було повідомлено ні Первісним кредитором (ТОВ «ФК «Фактор Плюс»), ні Новим Кредитором (ТОВ «Офіс Сервіс Люкс»).

Відповідно до п.3.3.3 договору №02/10-17/3 від 02.10.2017р. про відступлення права вимоги за договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008р. зазначено, що протягом п`яти робочих днів з дня підписання сторонами цього договору, Первісний Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця про відступлення права вимоги за Іпотечним договором шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення. Повідомлення повинно містити інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів Нового Іпотекодержателя, необхідних для виконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за Іпотечним договором. Проте такого повідомлення Університет «Україна» не отримував.

27 листопада 2017 року Університет «Україна» отримав претензію-вимогу про усунення порушень від ТОВ «Офіс Сервіс Люкс», в якій зазначалось, що в результаті укладення договору №02/10-17/2 про відступлення частини прав вимоги від 02.10.2017 р., відносно об`єкта нерухомості було внесено записи про заміну іпотекодержателя з ТОВ «ФК «Фактор Плюс» на ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» та внесено записи про заміну обтяжувача. Згідно зазначеної вимоги, ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» вимагає протягом тридцятиденного строку, з дня отримання даної вимоги, сплатити на його користь заборгованість за кредитними договорами в сумі 26 000 000,00 грн., а також пеню, комісії, штрафних санкції, які будуть нараховані кредитором на дату здійснення боржником погашення відповідно до умов кредитних договорів. Також «Університет «Україна» було попереджено, що у разі несплати вищевказаної заборгованості протягом 30-денного строку, ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та згідно з умовами Договору іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 р., а саме шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Однак, на момент отримання Університетом «Україна» такого повідомлення від ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» 27 листопада 2017 року Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_7 вже було внесено запис про державну реєстрацію права власності №22807479 за ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на об`єкт нерухомості: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

10.11.2017 року о 21:07:23 державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_7 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №23311264 про право власності ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на об`єкт нерухомості: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), вказавши, що підставою виникнення права власності є договір іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 року, посвідчений ПНКМНО ОСОБА_5 , а також договір про відступлення частини прав вимоги №02/10-17/2 від 02.10.2017 року, договір №1 від 04.10.2017 року, посвідчений ПНКМНО ОСОБА_8 ; вимога ПАТ «КБ «Хрещатик» №2-2/11/2415 від 15.05.2017 року. Підставою внесення запису про право власності №23311264 було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №38074926 від 10.11.2017 року ОСОБА_7 , державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу».

Крім того, ОСОБА_7 не було виготовлено електронних копії документів, поданих у паперовій формі, та не було розміщено їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав; не було сформовано за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав та реєстраційної справи у паперовій формі, яку він мав би передати до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації; не перевірено наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Не було встановлено завершення 30-денного строку з моменту отримання Університетом «Україна» письмової вимоги ТОВ «Офіс Сервіс Люкс»; не перевірено документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Недбале ставлення державного реєстратора ОСОБА_7 до своїх службових обов`язків призвело до безпідставної реєстрації права власності на нерухоме майно: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) за ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» та є пособництвом державного реєстратора ОСОБА_7 у вчиненні злочину, яке полягає у тому що внаслідок його злочинної недбалості та зловживання службовим становищем при проведенні реєстраційних дій відбулося заволодіння майном Університету «Україна» - ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» шляхом шахрайських дій, а саме надання неповних та неправдивих відомостей.

В рамках кримінального провадження 03.09.2019 нерухоме майно, а саме: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001183 від 05.05.2016 та 11.09.2019 визнано потерпілим навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» в особі його президента ОСОБА_9 .
Крім того, зі слів потерпілого, у вказаному вище корпусі Університету знаходиться дорогоцінна техніка, за допомогою якої навчаються діти з особливими вадами. За приблизною оцінкою її вартість складає понад 20 млн. грн., що також входить у шкоду, завдану Університету Україна.
Разом з тим, постановою Верховного суду України від 25.06.2019 частково задоволено касаційну скаргу Університету «Україна», а саме скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 в частині задоволення позовних вимог ТОВ Фінансова компанія «Юнайтед» до Університету «Україна» про стягнення 31028400,92 грн.
Прокурор вказує, що метою арешту вилучених речей і документів є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що 03.09.2019 нерухоме майно, а саме: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001183 від 05.05.2016 та 11.09.2019 визнано потерпілим навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» в особі його президента ОСОБА_9 .

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України № 0001183 прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001183 від 05.05.2016, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Передати нерухоме майно, а саме: будівля літ. Н, блок А, загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) на зберігання навчальному закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» для здійснення заходів із збереженням його.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1