Справа № 528/157/19
Провадження № 1-кп/539/224/2019
ВИРОК
іменем України
28 травня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільховець, Звенигородського району, Черкаської області, громадянина України, не одруженого, працюючого монтером ПЧ 18, на утриманні осіб не маючого, військовозобов`язаного, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - ВСТАНОВИВ:
В ніч з 07.01.2019 року на 08.01.2019 року ОСОБА_4 , о котрій саме годині встановити не виявилося можливим, перебуваючи на території п`ятої механізованої дільниці залізничної станції Мар`янівка, діючи, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, посягаючи на суспільні відносини у сфері власності, шляхом підбору ключа проник до кладового приміщення ПДБ-7, звідки таємно викрав три гідравлічні домкрати ДК-20, вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 173 від 28.01.2019 року становить 3600 грн., два гідравлічні рихтовщика ГР-12, вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 172 від 29.01.2019 року становить 3306 грн. 66 коп., 78 кілограм стикових болтів 2 групи, вартість яких відповідно до балансової вартості підприємства становить 1069 грн. 80 коп. та 12 кілограм стикових болтів 3 групи, вартість яких відповідно до балансової вартості підприємства становить 77 грн. 99 коп., належні виробничому підрозділу "Дарницька дистанція колії", регіональної філії "Південно-Західна залізниця", ПАТ "Укрзалізниця", таки чином спричинивши збитків виробничому підрозділу "Дарницька дистанція колії", регіональної філії "Південно-Західна залізниця", ПАТ "Укрзалізниця" на загальну суму 8054 грн. 45 коп. та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Завдані потерпілій стороні матеріальні збитки відшкодовано на суму 4053,33 грн шляхом повернення викраденого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що він в ніч з 07.01.2019 року на 08.01.2019 року шляхом підбору ключа проник до кладового приміщення ПДБ-7 звідки таємно викрав три гідравлічні домкрати ДК-20, два ріхтовщики, два мішки із металобрухтом, 6 накладок. Частину викраденого він здав у пункт прийому металобрухту, інше зберігав у себе вдома.
Представник потерпілої особи у судовому засіданні пояснив, що після різдвяних вихідних виявив крадіжку домкратів, рихтовщиків, болтів та накладок, тобто майна, яке належить залізній дорозі. Наполягав на тому, щоб обвинувачений відшкодував майнову шкоду, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у приміщення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено корисливий злочин, який віднесений до категорії тяжких злочинів, він раніше не судимий, офіційно працює, не одружений, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно досудової доповіді, існує середній рівень ризику повторного скоєння ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, тобто небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів. Його виправлення без позбавлення або обмеження волі не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість скоєного злочину, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшувальні обставини, його прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму 1716 грн. процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз та 715 грн. на проведення трасологічної експертизи.
- два гідравлічні домкрати ДК-20, один гідравлічний рихтовщик ГР-12, десять металевих 6 отворних накладок, що знаходиться на зберіганні у представника потерпілої особи ОСОБА_5 , залишити потерпілій особі, як їй належне.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1