Справа № 466/2120/19
У Х В А Л А

судового засідання

28 травня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

особи, відносно якої розглядається

клопотання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000035 від 16.02.2015 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 369-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000035 від 16.02.2015 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 369-2 КК України.

17 травня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання захисника особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, а саме на нежитлову будівлю, реєстраційний номер 28259301, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на житловий будинок, реєстраційний номер 101, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування даного клопотання покликається на те, що 02 лютого 2018 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України

04.03.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківським районним судом м. Львова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 30.04.2018 включно, з альтернативою внесення застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Цією ж ухвалою на ОСОБА_4 покладено виконання наступних обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту м. Львів, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого та прокурора або суду за їх першою вимогою;

- повідомляти слідчого та прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- не спілкуватися з особами, які є свідками у даному кримінальному проваджені зі сторони обвинувачення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

06.03.2018 ОСОБА_4 звільнений із Львівської установи виконання покарань (№ 19) у зв`язку із внесенням застави в розмірі 140 960,00 грн.

В подальшому, висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 63 від 06.06.2018 року було встановлено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року було накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності, а саме на нежитлову будівлю, реєстраційний номер 28259301, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на житловий будинок, реєстраційний номер 101, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони їх відчуження.

Висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 63 від 06.06.2018 року було встановлено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відтак до ОСОБА_4 не може бути застосований, а також не може продовжуватись будь-який запобіжний захід, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, а також заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який заперечив щодо задоволення даного клопотання, думку особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які просили скасувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.03.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів до 30.04.2018 включно, з альтернативою внесення застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

06.03.2018 року ОСОБА_4 звільнений із Львівської установи виконання покарань (№ 19) у зв`язку із внесенням застави в розмірі 140960 грн.

З висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 63 від 06.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Нормою ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Оскільки санкцією ч. 1 ст. 369-2 КК України не передбачено вид покарання як спеціальна конфіскація, такий вид заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно особи, щодо якої розглядається питання застосування примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

У абзаці 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є виправданим і таким, що відповідає кримінально-процесуальному закону та суспільним інтересам.

Керуючись ст. ст. 331, 508 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання захисника особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, а саме на нежитлову будівлю, реєстраційний номер 28259301, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на житловий будинок, реєстраційний номер 101, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1