Справа № 772/19/17
Провадження №11-о/801/2/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2011 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115, п.п. 1, 2, 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено. На підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України.
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції про перегляд ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами.
В поданій заяві засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року скасувати за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_8 зазначає, що оскаржуючи вирок в апеляційному порядку, він посилався, в тому числі, і на здійснення на нього тиску під час досудового слідства, застосування працівниками міліції фізичного та психічного насильства, щодо нього, внаслідок чого він обмовив себе. Однак, на його думку, зазначені обставини належним чином не були перевірені судом.
Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення щодо безпідставності доводів ОСОБА_6 про застосування незаконних методів ведення досудового слідства, тим що виконуючи відповідно до вимог ст. 399 КПК України 1960 року зазначену вказівку суду касаційної інстанції та аналізуючи доводи апеляції, апеляційний суд задовольнив клопотання прокурора про проведення перевірки в порядку ст. 315-1 КПК України (1960 року) доводів засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього незаконних методів ведення досудового слідства.
За наслідками проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000124, відомості про яке 18.06.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом здійснення незаконних методів ведення слідства щодо ОСОБА_6 , старшим слідчим в ОВС СВ прокуратури області, юристом 1 класу ОСОБА_9 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Однак, в подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2017 року зазначену постанову про закриття кримінального провадження від 28 липня 2015 року скасовано.
ОСОБА_8 вважає дані обставини є нововиявленими, так як вони відкрилися вже після вступу в законну силу судового рішення і самі по собі та у сукупності з іншими встановленими обставинами вказують на неправильність ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23.09.2015, що є підставою для її перегляду за нововиявленими обставинами з її подальшим скасуванням та направленням справи на новий розгляд, оскільки, на його думку, обставини щодо застосування відносно нього незаконних методів ведення досудового слідства залишилися недослідженими судом апеляційної інстанції.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заяву ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримали.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти її задоволення, оскільки вважає, що у даному випадку нововиявлені обставини відсутні, а також надав постанову начальника слідчого відділу управління прокуратури Вінницької області від 18 квітня 2019 року про закриття вказаного заявником кримінального провадження.
Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Зі змісту ст.ст. 459, 462 КПК України вбачається, що нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі, чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам; обставини, які наводяться як підстава для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, повинні бути невідомими суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводити неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути; такі обставини могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
З аналізу положень ч. 2 зазначеної вище статті, під нововиявленими обставинами розуміється встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні, і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться в судовому рішенні, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляд.
Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Під час провадження за нововиявленими обставинами дослідженню підлягають саме нововиявлені обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
За змістом ч. 4 ст. 459 КПК України, обставини, які стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили або підтверджені постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження, чи застосування примусових заходів медичного характеру. Однак, доказів існування таких обставин заявником до суду не надано.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, після перегляду в апеляційному порядку вирок суду набув законної сили. Надання іншої оцінки наявним у справі матеріалам і доказам, які були відомі апеляційному суду на час апеляційного розгляду у порядку перегляду ухвали за нововиявленими обставинами суперечить нормам національного законодавства, закріпленим у главі 34 КПК України, а також не відповідає Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України.
Крім того, із наданої прокурором в судовому засіданні постанови від 18 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження встановлено, що за результатами досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000124 від 18.06.2015 за заявами ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 365 КК України, встановлено відсутність у заявах і показах ОСОБА_6 об`єктивних відомостей про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, а факти вчинення щодо ОСОБА_6 протиправних дій не знайшли свого підтвердження, що свідчить про відсутність події кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 365 КК України, в зв`язку із чим дане кримінальне провадження підлягає закриттю.
В контексті практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому поряд з іншим зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві, а саме скасування постанови слідчого після ухвалення апеляційним судом свого рішення у даній справі не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України, в зв`язку з чим заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 418, 419, 426, 459-467, 532 КПК України, суд -

ухвалив:
Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: