Справа № 473/4618/19
Номер провадження1-кп/473/426/2019
ВИРОК
іменем України

"15" листопада 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження №0001632 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Вознесенська, Миколаївської області, українець, із середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року в вечірній час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 на своїй городній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 виявив один кущ дикоростучої коноплі, який зірвав та переніс до свого господарського приміщення, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. Після цього за місцем свого проживання ОСОБА_5 висушив гілку, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб канабіс та залишив його зберігатись вдома для власного споживання без мети збуту.

23.10.2019 року в період часу з 10 годин 05 хвилин по 10 годину 33 хвилини в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 добровільно видав суху гілку з суцвіттям рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою у висушеному стані -16,101 г, який ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем проживання без мети збуту для власного споживання.

Дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

15 листопада 2019 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якій згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження у відповідності до ч.2 статті 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні учасники угоди про визнання винуватості просили суд затвердити угоду на визначених в ній умовах. Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, оскільки пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він взмозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 15 листопада 2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 листопада 2019 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 (одна тисяча двадцять) гривень
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 628 грн.04 коп.
Речові докази, а саме: сейф пакунок №1793015, який містить суху рослинну речовину канабіс загальною масою 15,885 г.; стебло, основи гілок, які до наркотичних засобів не відносяться 36,864 г., що повернуті після проведення експертизи, що зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1