УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2019 Справа №607/23207/19

Номер провадження 1кс/607/13278/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту на майно, а саме: приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2016 року (справа №607/896/16-к, провадження №1-кс/607/1889/2016). В обґрунтування своїх вимог вказує, що майно, а саме вказане приміщення не належить і ніколи не належало гр. ОСОБА_6 , а згідно відомосте з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Інформація наведена у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно не відповідає дійсності та не ґрунтується на нормах законодавства. На даний час ОСОБА_5 незаконно обмежений у праві розпорядження майном яке належить йому на праві приватної власності.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить його задовольнити, оскільки майно на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст. 170 КПК України, оскільки ОСОБА_5 законно набув у власність майно, є добросовісним набувачем, що підтверджується матеріалами доданими до відповідного клопотання, а тому наявні законні підстави для скасування арешту.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечила та зазначила, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06 квітня 2016 року за клопотанням слідчого, погодженого прокурором, в рамках кримінального провадження №0003743 від 23.12.2015, накладено арешт на майно, а саме приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним будь-якими особами. Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Оскільки власник не був присутній при розгляді питання про арешт майна, тому представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 18 жовтня 2017 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту із майна. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року клопотання адвоката ОСОБА_7 частково задоволено та скасовано арешт із приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 , в частині заборони розпорядження даним приміщенням будь-якими особами. Арешт на майно в частині заборони його відчуження залишено судом без змін.

Відповідно до висновку експертизи від 28.10.2016 № 569/16-22 у даному кримінальному провадженні заниження податку на прибуток ПП «Приватбуд - А» за III квартал 2011 року в сумі 668 913 гривень, визначеного працівниками Тернопільської ОДПІ згідно з актом від 03.10.2012 № 4194/22-10/31743670, документально не підтверджено, тому є достатні підстави вважати, що кримінальне правопорушення вчинено працівником органів доходів та зборів.

Ухвала слідчого судді від 02 листопада 2017 року власником майна не оскаржена, тому є діючою. Враховуючи, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно слідчому судді чи повторне подання власником чи його представником, який був присутній при розгляді питання про арешт майна, клопотання слідчому судді про зняття арешту із майна, тому повторне клопотання адвоката ОСОБА_3 від 27 вересня 2019 року в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 003743 до розгляду слідчим суддею не підлягає.

Також згідно висновку експерта працівниками державної установи доходів та зборів безпідставно нараховано ПП «Приватбуд-А» (засновник та директор підприємства ОСОБА_8 ) податкову заборгованість, на погашення якої незаконно реалізовано майно підприємства - приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 . Окрім цього, органом досудового розслідування встановлено, що оцінка та реалізація приміщення майстерні проведені за заниженою вартістю та підприємству завдані збитки на суму 917635,28 гривень. Вказані обставини підтверджені судово-економічними експертизами.

Приміщення творчої майстерні є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0003743, а тому зняття з цього приміщення арешту містить ризики його відчуження та позбавляє орган досудового розслідування здійснювати покладені на нього законом завдання кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлено, що 06 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003743 та накладено арешт на майно:а саме приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним будь-якими особами. Як вбачається із змісту даної ухвали, такий арешт накладено з метою збереження речового доказу, оскільки таке приміщення може бути об`єктом кримінально протиправних дій.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2017 року клопотання адвоката ОСОБА_7 (в інтересах ОСОБА_5 ) частково задоволено та скасовано арешт із приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 , в частині заборони розпорядження даним приміщенням будь-якими особами. Арешт на майно в частині заборони його відчуження залишено судом без змін.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно. Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».
Крім цього, на думку слідчого судді, арештна приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 , накладений обґрунтовано, з метою перевірки законності набуття права власності на них, та уникнення вчинення дій по відчуженню такого нерухомого майна, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, як збереження речових доказів.
У випадку, збереження такого майна, як речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема: можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій, оскільки в органу досудового розслідування існують відомості, що оцінка та реалізація вищевказаного приміщення майстерні проведені за заниженою вартістю, і як наслідок підприємству ПП «Приватбуд - А», в особі директора ОСОБА_9 завдані збитки.
Як вбачається із ухвали від 02 листопада 2017 року про скасування арешту, слідчим суддею застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту такого майна.
Із врахуванням вищевикладеного та пояснень адвоката ОСОБА_3 , на якого покладається тягар доказування, згідно ст. 174 КПК України, останнім не доведено, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна) є необґрунтованим, а вказане майно не є об`єктом кримінального правопорушення, і потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення - відпала.
Таким чином, обмеження права розпорядження (відчуження) цього майна співрозмірно завданням кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту є таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1