Справа №127/9266/19
Провадження №1-кп/127/269/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 р. за № 0000288, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою освітою, розлученого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, з 2008 року до 12.02.2019 року фактично перебував у сімейних стосунках (без офіційної реєстрації шлюбу) і проживав однієї сім`єю із ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та виховували їх спільну дитину - малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання, у присутності дитини, ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв щодо ОСОБА_8 фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_8 та погіршення якості її життя. Вказані дії ОСОБА_4 виражались у майже щоденному, постійному вчиненні щодо ОСОБА_8 , в тому числі у присутності малолітнього сина ОСОБА_9 , погроз нанесення шкоди її здоров`ю шляхом заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв, погроз фізичною розправою, погроз вступити з нею у статевий зв`язок, в тому числі неприродним способом, проти волі ОСОБА_8 , словесним примушуванням до вступу у такий статевий зв`язок, фактичним нанесенням ОСОБА_8 ударів долонями рук по голові, спині та іншим частинам тіла, ударів ногами по сідницях, ударів мокрим рушником по спині, заломленням рук за спину, штовханням у стіну тощо. Такими діями ОСОБА_4 завдавалися ОСОБА_8 фізичні та емоційні страждання, порушувався її нормальний та загальноприйнятий у суспільстві сімейний уклад, а також якість життя та психологічний стан ОСОБА_8 . Так, 22.01.2019 року у другій половині дня (точний час не встановлено) ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та безпричинно почав висловлювати їй погрози фізичною розправою та побиттям, вимагаючи при цьому її негайного повернення до місця проживання. По приїзді ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , в присутності малолітнього сина ОСОБА_9 , почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме, кілька разів штовхнув її у стіну кімнати, наніс їй декілька ударів долонями рук по потилиці, супроводжуючи усі ці дії безпідставними звинуваченнями у подружній зраді, поганому вихованні сина, намірах заподіяти ОСОБА_4 смерть тощо, а також нецензурною лайкою. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття. Продовжуючи свої систематичні дії, 30.01.2019 року у другій половині дня (точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , знову почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме, наніс їй декілька (щонайменше два) удари руками по спині і плечах, неодноразово наніс їй удари долонями рук в голову, супроводжуючи усі ці дії безпідставними принизливими висловлюваннями «асадівська агентка» в її бік та безпричинними звинуваченнями ОСОБА_8 в тому, що вона хоче замовити вбивство ОСОБА_4 . Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також сімейних відносин. Продовжуючи свої систематичні дії, 12.02.2019 року вранці (точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , почав розповідати ОСОБА_8 непристойності в присутності їх малолітнього сина ОСОБА_9 . У відповідь на прохання ОСОБА_8 не вести таких розмов при синові, ОСОБА_4 висловив останній погрозу заподіяти їй тілесні ушкодження, а в разі її звернення до правоохоронних органів - позбавити її життя. Впродовж дня ОСОБА_4 чинив на ОСОБА_8 психологічний тиск, висловлюючи на її адресу вищевказані погрози. Далі, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи у вищезазначеній квартирі, ОСОБА_4 , продовжуючи конфлікт із ОСОБА_8 , діючи умисно та у присутності їх малолітнього сина ОСОБА_9 , знову почав вчиняти відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме: наніс їй неодноразові удари руками по різним частинам тіла, супроводжуючи ці дії безпідставними, в тому числі нецензурними образами та погрозами фізичною розправою. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 також завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також сімейних відносин.

Дане суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того, 12.02.2019 року впродовж дня ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних стосунків вчиняв сімейні сварки із ОСОБА_8 , з якою з 2008 року до 12.02.2019 року проживав однієї сім`єю та фактично перебував у сімейних стосунках (без офіційної реєстрації шлюбу). Під час однієї з таких сварок, близько 18 год. 00 хв. 12.02.2019 року, перебуваючи у вищевказаному помешканні, ОСОБА_4 , діючи умисно, в присутності малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що діє в присутності дитини, маючи на меті заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_8 , кулаками обох рук наніс їй два удари в область голови в потиличну ділянку, декілька (більше двох) ударів в область нижніх кінцівок та викручував лівий та правий плечові суглоби останньої, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 281 від 20.03.2019 року заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді саден голови, ділянки правого плечового суглобу; синців правого стегна, ділянки правого колінного суглобу; синця з набряком ділянки лівого променево-зап`ястного суглобу, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів).

Дане суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 намагалася його позбутися ще в період 2009-2010 років. Вона наполягала, щоб вони жили разом, він придбав квартиру. Останнім часом ОСОБА_8 постійно його провокує на конфлікти, викрала у нього 600 доларів. Він розумів, що ОСОБА_8 це робить, щоб позбавитись його. Тілесні ушкодження ОСОБА_8 не наносив. Участь у вихованні сина приймає. Коли його затримували працівники поліції, він спав, на нього одягнули кайданки та забрали, йому нічого не пояснювали. На даний час сторонні голоси не чує, раніше чув з телевізора та з радіо, оскільки він отримав психологічну травму. Вони із ОСОБА_8 проживають разом вже 14 років в цивільному шлюбі, він їй довіряв. Був випадок, коли до них приїжджали працівники поліції, у нього виник конфлікт із ОСОБА_8 з приводу ліків, які вона дає сину. Конфлікт відбувався в присутності дитини, під час даного конфлікту фізичну силу він не застосовував ні до ОСОБА_8 , ні до дитини, він бив в стіну і ламав стіну. На консультацію до психіатра він не ходив і за медичною допомогою не звертався, ліки не приймав. Останній раз, коли приїжджали працівники поліції, він був дома, спав, а ОСОБА_8 прийшла з роботи, це було приблизно о 20 год. 00 хв. Ні сина, ні ОСОБА_8 в квартирі не утримував, був випадок, коли син йшов на день народження, сина він відпускав, а ОСОБА_8 затримував, щоб з нею поговорити. Він зачинив вхідні двері, дитина вийшла з квартири, а ОСОБА_8 залишилась в квартирі. Така ситуація тривала не довго, ОСОБА_8 викликала поліцію, і вже коли приїхали працівники поліції, він відчинив двері. Такі конфлікти у них в родині відбувалися рідко, але останнім часом ОСОБА_8 провокувала його на сварки частіше. Голоси, які він чув з радіо чи з телевізора, були як інструкція для нього. З сином він розмовляв на теми відносин між чоловіком і жінкою, а на тему інтимних відносин він з ним не розмовляв. Сину він розповідав про зраду його матері, на той час синові було 9 років. В присутності дитини він виражався нецензурною лайкою. На даний час в лікарні він отримує уколи, іншого лікування не отримує. На даний час його стан поліпшився, оскільки він не слухає радіо та телевізор. Вважає, що ці голоси, які він чув з телевізора та радіо, це не правильно. Проти задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру заперечував, оскільки може лікуватися самостійно.
Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона з 2008 року до 12.02.2019 року фактично перебувала у сімейних стосунках (без офіційної реєстрації шлюбу) і проживала однієї сім`єю із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та разом виховували їх спільну дитину - малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання у присутності дитини ОСОБА_4 тривалий час систематично вчиняв щодо неї фізичне та психологічне насильство у присутності малолітнього сина ОСОБА_9 , погрожував заподіянням тілесних ушкоджень та побоїв, наносив удари долонями рук по голові, спині та іншим частинам тіла, штовхав у стіну. Такими діями ОСОБА_4 їй завдавалися фізичні та емоційні страждання. 22.01.2019 року у другій половині дня ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону зателефонував на її мобільний телефон та почав висловлювати погрози фізичною розправою та побиттям, вимагаючи при цьому її негайного повернення до місця проживання. В квартирі ОСОБА_4 в присутності сина почав вчиняти відносно неї фізичне насильство, а саме, кілька разів штовхнув її у стіну кімнати, наніс їй декілька ударів долонями рук по потилиці, безпідставно звинувачував у подружній зраді, поганому вихованні сина, намірах заподіяти ОСОБА_4 смерть тощо, а також висловлювався нецензурною лайкою. Внаслідок таких дій їй було завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття. 30.01.2019 року у другій половині дня ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_3 , знову почав вчиняти відносно неї фізичне насильство, а саме, наніс їй декілька ударів руками по спині і плечах, долонями рук в голову, внаслідок чого їй було завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття. 12.02.2019 року вранці ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі, почав розповідати непристойності в присутності їх малолітнього сина ОСОБА_9 . У відповідь на її прохання не вести таких розмов при синові, ОСОБА_4 висловив погрозу заподіяти їй тілесні ушкодження, а в разі її звернення до правоохоронних органів - позбавити її життя. Впродовж дня ОСОБА_4 чинив психологічний тиск, висловлюючи на її адресу вказані погрози. Близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 у присутності їх малолітнього сина ОСОБА_9 , знову почав вчиняти відносно неї фізичне насильство, а саме, кулаками обох рук наніс їй два удари в область голови в потиличну ділянку, декілька ударів в область нижніх кінцівок та викручував лівий та правий плечові суглоби, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи заподіяв їй легкі тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона працює заступником директора з виховної роботи в школі, в якій навчається ОСОБА_9 . Після нового року до неї звернулася класний керівник ОСОБА_9 та повідомила, що він інколи пропускає перші уроки, приходить в школу засмучений так як в його родині відбуваються конфлікти між матір`ю та батьком. Якось дитина прийшла до школи з висипом на обличчі, його відправили до медпункту, оскільки був спалах кору на той час, тому була підозра що у нього ОСОБА_11 . Однак виявилося, що у нього полопали судини, оскільки в родині були якісь непорозуміння. Про конфлікт в родині вона дізналася спочатку від класного керівника ОСОБА_9 , а потім почула про це і від ОСОБА_9 . Батька ОСОБА_9 до школи не викликала, спілкувалася більше з матір`ю. Потім даним питанням займалася поліція, працівники поліції приходили до школи. Потім його батька забрали і дитина почала себе поводити нормально, він став спокійнішим. Вона особисто з батьком ОСОБА_9 не спілкувалася, їй відомо, що деякі вчителі отримували повідомлення від нього, якого змісту, вона не пам`ятає, здається з погрозами.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_8 . Її дочка ОСОБА_8 проживала з ОСОБА_4 в цивільному шлюбі. Протягом останніх трьох років в них погіршились стосунки в сім`ї, оскільки ОСОБА_4 став поводити себе дуже агресивно по відношенню до її дочки ОСОБА_8 . В її присутності агресія проявлялася у висловлюванні нецензурною лайкою по відношенню до ОСОБА_8 , погрожував, що забере у неї дитину. По відношенню до свого сина ОСОБА_4 агресію не проявляв. В її присутності ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_8 не наносив. Якось їй зателефонував онук та повідомив, що батько побив матір. Вона телефонувала до ОСОБА_4 , на її зауваження, він сказав, що він так виховує дружину. ОСОБА_4 розмовляє із сином ОСОБА_9 на непристойні теми. Останнім часом їй надходили смс-повідомлення від ОСОБА_4 з погрозами. Вона з письмовою заявою зверталася до служби у справах дітей, працівники служби приходили до ОСОБА_4 , однак він їх відправив і спілкування завершилося.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона є подругою потерпілої ОСОБА_8 , вони знайомі приблизно сім років. Вперше від ОСОБА_8 вона почула, що ОСОБА_4 здійснює по відношенню до неї насильство, три роки тому. Останнім часом ОСОБА_8 їй повідомляла, що ОСОБА_4 її принижує. Явних тілесних ушкоджень на ОСОБА_8 вона не бачила, але їй відомо, що ОСОБА_4 здійснював моральний і психологічний тиск на ОСОБА_8 . Вона бачила, що у ОСОБА_8 обрізане волосся, яке їй обрізав ОСОБА_4 . Особисто з ОСОБА_4 вона не спілкувалася, але смс-повідомлення від нього вона отримувала, повідомлення були з нецензурною лайкою. Приблизно півроку тому ОСОБА_4 закрив ОСОБА_8 з сином вдома і не випускав їх, ОСОБА_8 викликала поліцію.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що є сусідкою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , їхні діти товаришують та вони товаришували сім`ями. Останніх 4-5 років ОСОБА_4 почав поводити себе неадекватно по відношенню до своєї дружини і дитини. Приблизно 3 роки тому, ОСОБА_15 побив ОСОБА_8 та обрізав їй волосся. В минулому році вона була свідком конфлікту між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 . У її дитини був день народження, і вона запросила їхнього сина на день народження, напередодні ввечері вона повідомила ОСОБА_4 , що вона візьме його сина і завезе дітей в розважальний центр. Однак, на ранок ОСОБА_4 зачинив двері квартири і нікого не випускав. ОСОБА_8 тільки встигла попросити її, щоб вона викликала поліцію. Двері їй не відчинили, вона тільки чула, як дитина кликала на допомогу. Потім вона викликала поліцію, працівники поліції відмовились ламати двері, але потім чи ОСОБА_8 чи її син ОСОБА_9 викинули ключі від квартири через вікно. Після чого вона відчинила двері квартири і працівники поліції зайшли до квартири. Вона була свідком того, як ОСОБА_4 говорив зі свої сином ОСОБА_9 на інтимні та непристойні теми. Їй відомо, що ОСОБА_4 неодноразово наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 . ОСОБА_4 їй не погрожував, але коли вона приходила до ОСОБА_8 в гості, то ОСОБА_4 забирав її телефон і клав його до каструлі, оскільки вважав, що вона передає інформацію «асадівській розвідці».

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що вона працює продавцем в магазині, власницею якого є ОСОБА_8 . З ОСОБА_4 вона раніше спілкувалася по роботі. Неодноразово вона чула від ОСОБА_8 , що сімейне життя у неї не складається, оскільки ОСОБА_4 її б`є та ображає. Два роки тому вона була свідком того, як ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_8 . Минулої осені були випадки, що вночі ОСОБА_4 надсилав їй повідомлення з погрозами та з нецензурною лайкою.
З досліджених судом доказів, зокрема із документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 р. за № 0000288, заявником вказана ОСОБА_8 .
З протоколу огляду місця події від 12.02.2019 року та фототаблиці до нього вбачається, що була оглянута квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури від 14.02.2019 року було змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000288 та продовжено його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, для кримінального провадження щодо застосування заходів медичного характеру.
З довідки Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акд. О.І. Ющенка" № 20/676 від 13.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 06.10.2018 року по 09.10.2018 року та перебуває під консультативним спостереженням.
З висновку судово-психіатричного експерта № 24 від 04.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді маячного шизофреноподібного розладу органічного походження змішаного (травматичного, інтоксикаційного) ґенезу (F06.25) та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді маячного шизофреноподібного розладу органічного походження змішаного (травматичного, інтоксикаційного) ґенезу (F06.25) та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

З висновку судово-психіатричного експерта № 65 від 28.02.2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 на момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення, на будь-яке психічне захворювання не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В теперішній час ОСОБА_8 на психічні розлади не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Потерпіла ОСОБА_8 , з урахуванням її рівня розумового розвитку, індивідуално-психологічних особливостей, емоційного стану та обстановки, а також матеріалів кримінального провадження могла чинити опір фізичним та психологічним діям з боку підозрюваного ОСОБА_17 , могла всебічно правильно сприймати обставини, що мають значення у провадженні, і давати про них відповідні покази. Факт скоєного проти ОСОБА_8 правопорушення, що досліджується матеріалами даного кримінального провадження, не викликав будь-яких хворобливих клінічно значимих порушень в її психіці, у неї мають місце переживання на психологічному рівні. Потерпіла ОСОБА_8 не має індивідуально-психологічних особливостей, які б суттєво вплинули на характер її показів у провадженні.

З акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 153 від 21.02.2019 року вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження - садно голови, ділянки правого плечового суглобу; синці правого стегна, ділянки правого колінного суглобу; синець з набряком ділянки лівого променево-зап`ястного суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 належать до легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення виникли, можливо, в термін 12.02.2019 р.

З висновку експерта № 281 від 20.03.2019 року, вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження - садно голови, ділянки правого плечового суглобу; синці правого стегна, ділянки правого колінного суглобу; синець з набряком ділянки лівого променево-зап`ястного суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 належать до легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення виникли, можливо, в термін 12.02.2019 р.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Кримінального кодексу України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено ст. 93 Кримінального кодексу України, а вичерпний перелік видів цих заходів передбачено ст. 94 Кримінального кодексу України, зокрема, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Проаналізувавши зібрані у даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд визнає доведеним, що 22.01.2019 року, 30.01.2019 року, 12.02.2019 року в квартирі АДРЕСА_3 мало місце суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, дане суспільно небезпечне діяння вчинив ОСОБА_4 у стані неосудності.
Крім того, суд визнає доведеним, що 12.02.2019 року в квартирі АДРЕСА_3 мало місце суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, дане суспільно небезпечне діяння вчинив ОСОБА_4 у стані неосудності.
Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_4 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, до суду не надано.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 Кримінального кодексу України, слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 13.02.2019 року ОСОБА_4 було затримано 13.02.2019 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2019 року до особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строком на 60 днів до 13.04.2019 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , було продовжено на строк 60 днів, починаючи з 12.04.2019 року до 10.06.2019 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , було продовжено на строк 60 днів, починаючи з 10.06.2019 року до 08.08.2019 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , було продовжено на строк 60 днів, починаючи з 24.07.2019 року до 21.09.2019 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , було продовжено на строк 60 днів, починаючи з 19.09.2019 року до 17.11.2019 року включно.
Суд вважає, що запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня постановлення ухвали.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 100, 369-372, 376, 395, 512, 513 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 р. за № 0000288, відносно ОСОБА_4 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня постановлення ухвали.

Речові докази - мобільний телефон фірми виробника "Lenovo" в корпусі сріблясто- чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та мобільний телефон фірми виробника "Samsung" в корпусі золотистого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , які згідно постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами та приєднання до кримінального провадження від 22.03.2019 року та розписки про отримання на відповідальне зберігання речей, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя