Номер провадження: 11-сс/813/1177/19
Номер справи місцевого суду: 520/5191/19 1-кс/520/8000/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2019 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0000088 від 13.02.2019 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 29.08.2019 року та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, щодо підозрюваного -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, працюючого директором ПП «ІНТЕРМАРКЕТ ПЛЮС», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні №0000088 від 13.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000088 від 13.02.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, шляхом збуту наркотичних засобів, з початку 2019 року по теперішній час налагодив канал постачання, організував систематичне незаконне придбання, перевезення, зберігання та збут наркотичних засобів на території м. Одеса.
Переслідуючи наміри налагодження систематичної роботи, розширення обсягів збуту та залучення більшої кількості постійних споживачів в м. Одесі, ОСОБА_8 , залучив до незаконної діяльності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з якими знаходився в дружніх довірливих стосунках, та інших невстановлених осіб в якості посібників та безпосередніх виконавців.
Так, діючи за попередньою домовленістю, згідно розподілених між собою ролей, ОСОБА_11 при невстановлених слідством обставинах та в невизначеній кількості, набував наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, після чого доставляв його та незаконно зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, діючи за визначеною учасниками групи, схемою ОСОБА_8 , після отримання замовлення на збут наркотичного засобу кокаїну, отримував необхідну кількість у ОСОБА_11 , а в подальшому з метою особистої конспірації та побоюючись бути викритим, надавав вказівки ОСОБА_10 щодо збуту наркотичного засобу за ціною 100 доларів США за 1 грам кокаїну та надавав йому можливість проведення переговорів домовленостей про зустрічі, дати та час збуту наркотичних засобів, та отримання грошових коштів від збутого наркотичного засобу.
В свою чергу ОСОБА_10 , після незаконного збуту наркотичного засобу особисто отримував грошові кошти від збуту наркотичних засобів та в подальшому передавав їх ОСОБА_8 для розподілу між учасниками групи.
Так, 12.03.2019 року, ОСОБА_8 , отримавши замовлення від ОСОБА_12 на продаж йому наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн, масою приблизно 20 грам за ціною 2000 доларів США, звернувся, та отримав від ОСОБА_11 наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн у зазначеній кількості, після чого повідомив ОСОБА_12 , що передачу кокаїну та отримання грошових коштів за вказаний наркотичний засіб буде здійснено через ОСОБА_10 .
У подальшому, приблизно об 11:30 год. 12.03.2019, ОСОБА_10 , діючи згідно раніше розробленого злочинного плану, маючи на меті незаконний збут наркотичного засобу прибув до ТЦ «Fresh Market» за адресою: м. Одеса вул. Пантелеймовнівська, 110, де під час зустрічі, впевнившись в намірах покупця, та наявності в нього грошових коштів, повідомив оперативного закупника ОСОБА_12 , що, наркотичний засіб-кокаїн він привезе через декілька годин, після чого отримав від ОСОБА_12 , 2000 доларів США та вони домовились про зустріч через деякий час біля ТЦ «Fresh Market».
Так, 12.03.2019 року, приблизно об 15:30 год. ОСОБА_10 , маючи намір на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , знаходячись в автомобілі «BMW X5», із державним номером « НОМЕР_1 », який був припаркований біля ТЦ «Fresh Market» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 110, зустрівся та незаконно збув ОСОБА_12 , якому було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу, порошкоподібну речовину білого кольору у двох полімерних пакетах масою 0,433 г. з кількісним вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн - 0,160 г. та 19,090г з кількісним вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн із масою 7,445 г.
В той же день, безпосередньо після проведеної оперативної закупки, ОСОБА_12 добровільно видав співробітникам поліції пачку із під цигарок фірми «Philip Morris», в якій знаходилось два полімерних пакета із порошкоподібною речовиною білого кольору масою 0,433 г. та 19,090 г. загальною масою 19,523г з кількісним вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн масою 0,160 г. та 7,445 г. загальною масою 7,605 г. що складає великій розмір.
Крім того, 16.05.2019 року, під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 АДРЕСА_3 , був виявлений поліетиленовий пакетик із застібкою в якому міститься порошкоподібна речовина білого кольору, загальною вагою 2.5 г.
Під час попереднього дослідження з використанням експрес тесту встановлено, що речовина, яка знаходиться в пакеті, ймовірно є наркотичним засобом, обіг якого обмежено кокаїн.
За вказаним фактом СУ ГУНП в Одеській області 13.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за №0000088.

16.05.2019 року ОСОБА_8 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.05.2019 року про дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та 16.05.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
17.05.2019 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02.07.2019 року.
27.06.2019 року слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2019 року клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) діб, до 29.08.2019 року. Одночасно слідчим суддею визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя послався на те, що до завершення строку досудового розслідування, тобто до 02.09.2019 року, для прийняття рішення у кримінальному провадженні, необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, в тому числі отримати висновки раніше призначених судових експертиз, здійснити зняття грифів таємності з матеріалів НСРД та документів, на підставі яких ці НСРД проводились, виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, що свідчить про наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .
Посилаючись на положення ст.ст. 177, 178 КПК України (Далі КПК), слідчий суддя врахував наявність достатніх доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри, тяжкість кримінального правопорушення, а також те, що ризики, які зазначенні в клопотання не зменшилися і продовжують існувати.
Одночасно, задовольнивши клопотання прокурора та продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя прийняв рішення, яким фактично зменшив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, який був визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2019 року у розмірі 2086206 гривень, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення не наведено жодної підстави, яка є виключною, та яка б давала можливість слідчому судді залишити без змін визначений розмір застави, та вийти за межі вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 з визначенням розміру застави у сумі 2086206 гривень. Прокурор посилається на те, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та безпідставно та необґрунтовано зменшено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя не в повному обсязі врахував положення ст.199 КПК.

Порядок розгляду подання про продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст. 199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначені змістом Глави 18 Кримінального процесуального Кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК, повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. 199 КПК, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Відповідно до ст. 199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою впродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

У справі «Гавула проти України» (2013р.) ЄСПЛ висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності …вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

Положення ст.199 КПК України не були враховані слідчим суддею, оскільки розглядаючи питання продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя лише продовжує запобіжний захід, обраний підозрюваному, і не вправі вирішувати питання щодо розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, розмір якої вже було визначено при обранні запобіжного заходу у виді тримання. При цьому, якщо звичайно відсутні підстави для зміни або обрання іншого, менш суворого, виду запобіжного заходу, тобто якщо слідчим суддею на стадії досудового слідства було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням суми застави, яка не була внесена, то при надходженні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, якщо відсутні підстави для зміни або обрання іншого запобіжного заходу та продовжують існувати ризики, що обвинувачений може ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду, в такому випадку суддя продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на новий термін, не змінюючи при цьому раніш визначений розмір застави.

За таких обставин, ухвала оскаржувана слідчого судді, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного та змінено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, який був визначений ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не може вважатись законною та підлягає скасуванню, оскільки прийнявши таке рішення, слідчий суддя фактично вийшов за межі своїх повноважень, якими він наділений щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного.
Вирішуючи питання щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд, погоджуючись з доводами прокурора щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Разом з тим, за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегією судді встановлено, що обґрунтовуючи наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя слідчий повторив попередні аргументи, якими було обґрунтоване первинне клопотання про обрання запобіжного заходу та рішення слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що в свою чергу суперечить практиці ЄСПЛ.
Так, у рішенні «Cіrstea v. Romania» ідеться про те, що суд першої інстанції прийняв рішення подовжити строк тримання під вартою, мотивуючи це тим, що заявниця, будучи на волі, може спробувати вплинути на свідків, але просто повторив попередні аргументи, та не врахував, що затримання не може бути застосованим як альтернатива покаранню та ґрунтуватися не на фактах.
Стандарт, за яким ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою, був давно запроваджений і використовується Європейським судом («Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria).
З урахуванням конкретних обставин справи, визнає непереконливими доводи прокурора про існування на даній стадії досудового розслідування ризику переховування від органу досудового розслідування або суду, з огляду на те, що з дня вчинення злочину та внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні до ЄРДР, а також з дня виклику до слідчого та складання повідомлення про підозру, ОСОБА_8 обізнаним не був, у зв`язку з чим не можна вважати, що останній вчиняв спроби переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; самостійно, без вжиття до нього будь-яких заходів примусу, після звільнення з під варти на підставі оскаржуваної ухвали шляхом внесення застави, з`явився в суд апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.
Що стосується ризику впливу на свідків, то його існування прокурором фактично спростовано, оскільки з повідомлення прокурора апеляційному суду, таких фактів з початку досудового розслідування встановлено не було, а анкетні дані свідка, за участю якого проведено оперативну закупку, змінені з метою його особистої безпеки.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового розслідування повністю не виключається, але він є настільки мінімізованим, що не дає підстав для подальшого застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою, як винятковий захід, може застосовуватися тільки у випадку, коли особа підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК.

Разом з цим, з урахуванням того, що стадія досудового розслідування у даному кримінальному провадженні триває, оскільки ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 01.07.2019 року, строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 02.09.2019 року, та органу досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування, запобігання ризику переховування від суду та надання можливості безперешкодного завершення досудового розслідування, та у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри можливої причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому дій, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки подальше тримання під вартою підозрюваного, яке вже було достатньо тривалим, з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, є неприпустимим.
Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійну реєстрацію місця проживання, а також постійні місце роботи та місце проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Прокурор даних обставин не заперечував.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу шляхом його подальшого утримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено.
Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування підозрюваного, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді застави. Такий запобіжний захід, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З урахуванням наведеного, враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному злочину та майновий стан підозрюваного, апеляційний суд вважає за необхідне визначити такий розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд також враховує обставини вчиненого злочину, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а також приймаючи до уваги наявність ризиків можливого перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню та вважає, що розмір застави, визначений лише в максимальних межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. В даному випадку апеляційний суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

На думку апеляційного суду, такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та не буде непомірним для підозрюваного, членів його сім`ї та близьких родичів.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2019 року, якою у кримінальному проваджені №0000088 від 13.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0000088 від 13.02.2019 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати у кримінальному проваджені №0000088 від 13.02.2019 року до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 153680 ( сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний, який не тримається під вартою або заставодавець мають право внести заставу не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у виді застави на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеській апеляційний суд; код ЄДРПОУ отримувача 42268321; розрахунковий рахунок 6720; МФО 820172; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року; Заставна сума за ОСОБА_8 ; (судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4