Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1758/19
Провадження №1-кп/523/766/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 28.01.2019 року у кримінальному провадженні №0005795, внесеному до ЄРДР 30.12.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стримба Кодимського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з незакінченою вищою освітою студента 5-го курсу Одеського національного політехнічного університету, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 28.01.2019 року, укладену між зазначеним прокурором і вказаним обвинуваченим в присутності його захисника, та цивільний позов 6-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України до зазначеного обвинуваченого «Про відшкодування шкоди, завданої злочином», -

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, під час досудового розслідування встановлено, що 29.12.2018 року о 23:56 годин, перебуваючи біля будівлі кафе-бару «Візит», розташованому по пр.Добровольського 139а в м.Одесі, обвинувачений ОСОБА_5 умисно, з хуліганських мотивів, достовірно знаючи про відсутність будь-яких вибухових пристроїв, з метою порушення нормальної життєдіяльності людей, виклику паніки та збою роботи організації, зі свого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 5» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , здійснив дзвінок на спеціалізовану лінію «102» ГУНП в Одеській області та повідомив оператору завідомо неправдиві відомості про замінювання приміщення зазначеного кафе-бару, залишивши після цього місце вчинення злочину.
Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунете обвинувачення у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4, одночасно з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, також надійшли цивільний позов 6-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України та угода про визнання винуватості від 28.01.2019 року, укладена між зазначеним обвинуваченим в присутності його захисника ОСОБА_4 , з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_3 , - з іншого.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника цивільного позивача - 6-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України, а також ураховуючи подану до суду заяву начальника означеного підрозділу ДСНС про відмову від позову, суд з огляду на відсутність заперечень від сторін кримінального провадження, вирішив провести підготовче судове засідання без участі вказаного представника позивача.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості, обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, а також узгоджене питання призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від його відбування з випробуванням строком на 2 роки та з покладенням обов`язків за п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою провину в інкримінованому діянні та, будучи ознайомленими судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого злочину та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні ним злочину, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось згідно з п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаного обвинуваченого за ч.1 ст.259 КК України, як завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Наряду із означеним, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.373, ч.1 ст.475 КПК України, ч.5 ст.65 КК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між сторонами виду й розміру покарання зазначеному обвинуваченому, яке відповідає санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії тяжких злочинів, а також суд приймає до уваги особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, навчається у вищому навчальному закладі та добровільно відшкодував заявлені ДСНС позовні вимоги, позитивно характеризується за місцем реєстрації та на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим погоджується суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання вказаного обвинуваченого, як зазначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, а виправлення вказаної особи та недопущення вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.259 КК України та зі звільненням від його відбування з випробуванням і з покладенням в порядку ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу відповідних обов`язків.

При вирішенні цивільного позову 6-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України «Про відшкодування шкоди, завданої злочином», заявленого до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з вимог ст.129 КПК України та зі змісту поданої до суду заяви начальника означеного підрозділу ДСНС ОСОБА_6 від 21.03.2019 року про відмову від позову, в якій зазначено про добровільне задоволення позовних вимог ДСНС з боку вказаного обвинуваченого, внаслідок чого та у зв`язку з неявкою представника цивільного позивача, цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.128-129, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 28.01.2019 року, укладену в кримінальному провадженні №0005795, внесеному до ЄРДР 30.12.2018 року, між прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, в присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75, ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного строку випробування зазначена особа не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно зі ст.129 КПК України, цивільний позов 6-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України «Про відшкодування шкоди, завданої злочином», заявленого до ОСОБА_5 , - залишити без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_5 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Копії вироку надати заінтересованим особам та направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1