УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Запоріжжя, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, судом постановлено на розгляд учасників процесу питання доцільності зміни, скасування чи продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, оскільки судове провадження з об`єктивних причин не може бути розглянуто судом до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про продовження утримання ОСОБА_5 під вартою.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні просили у судовому засіданні продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів з підстав обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, продовження існування ризиків для кримінального провадження, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, обвинувачений є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний тяжкий злочин, не має стійких соціальних зв`язків, а тому існують ризики, що останній може продовжити вчиняти нові злочини, переховуватися від суду, враховуючи міру покарання, яка йому загрожує, а також може чинити тиск на свідків та потерпілих.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою її підзахисного ОСОБА_5 з тих підстав, що прокурорами не обґрунтовано існування ризиків для кримінального провадження, а перераховано лише формальні ризики. Пояснила, що потерпілі судом вже допитані, а тому вважає, що відсутні докази можливості вчинення тиску обвинуваченого на потерпілих. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Потерпілі подали суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження в межах вирішуваного питання, суд приходить до такого висновку.

Як випливає з Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0002132 від 26.08.2018 року, до обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.10.2018 року.

В подальшому даний строк продовжувався на підставі ухвал суду, в останнє - ухвалою суду від 25.07.2019 року строком на 60 днів до 22.09.2019 року.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлений ухвалою суду від 25.07.2019 року, спливає 22.09.2019 року.

Проте, завершити розгляд кримінального провадження до цієї дати не виявляється можливим, оскільки в судовому засіданні не допитано всіх свідків сторони обвинувачення.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а також те, що ОСОБА_5 , згідно з обвинувальним актом, обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про його особу, вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, відсутність постійного місця роботи, відсутність доказів, які би підтверджували наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків. Крім того, раніше ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, судимість за які не знята та не погашена.

Поряд із цим, суд вважає неможливим змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, зокрема домашній арешт, особисте зобов`язання, оскільки такі запобіжниі заходи не відповідатимуть тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а також не зможуть у повній мірі запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

На переконання суду такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України. Отже, суд вважає за доцільне продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 331, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 14 листопада 2019 року включно, на умовах, встановлених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2018 року, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу, відмовити.
Ухвала відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошеніу судовому засіданні 16 вересня 2019 року.

Повний текст ухвали виготовлений 17 вересня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1