Справа №345/1264/16-к
Провадження № 1-кп/345/57/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000221 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючої, інваліда другої групи, розлученої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою группою осіб.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

У червні 2015 року ОСОБА_3 , діючи з корисливих спонукань, вступила у злочинну змову із невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження № 0000225 від 16.09.2015 року, з метою подальшого заволодіння коштами жительки м. Калуша.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, з метою шахрайського заволодіння коштами 07.06.2015 року о 14.42 год. із мобільного номеру НОМЕР_1 зателефонували до потерпілої ОСОБА_5 та повідомили їй неправдиві відомості про те, що її син перебуває у відділі міліції і для його звільнення потрібні гроші.
В подальшому ОСОБА_3 , діючи спільно із невстановленими слідством особами та будучи охоплені єдиним злочинним умислом, сказала ОСОБА_5 чекати вдома та через 5 хв. сісти в автомобіль служби таксі, який приїде за нею та відвезе її назустріч до особи, яка забере гроші. Син приїхати не може, оскільки його не відпускають.
Взявши з приміщення будинку 10 тисяч гривень, ОСОБА_5 вийшла на вулицю, де до неї під`їхав автомобіль служби таксі, який відвіз її за адресою: вул. Будівельників, 13 в м. Калуші. Коли автомобіль зупинився до нього підійшла ОСОБА_3 , яка, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом обману, повідомила в усній формі ОСОБА_5 про необхідність передачі їй грошових коштів у сумі 10 тисяч гривень та після отримання коштів намагалась зникнути з місця скоєння злочину.
Однак з причин, які не залежали від волі обвинуваченої, а саме через дії водія служби таксі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не довела свої дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої, до кінця з причин, що не залежали від її волі.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину не визнала. Пояснила, що в той день вона не виходила із квартири та знаходилась вдома разом з чоловіком та малолітніми дітьми, оскільки 29.04.2015 їй було проведено операцію і вона себе погано почувала та пересувалася тільки за допомогою сторонніх осіб. Також до неї додому заходили знайомі, які можуть підтвердити факт її перебування в квартирі.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою її винуватість у вчиненні злочину повністю доведена у судовому засіданні сукупністю доказів.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила в судовому засіданні, що 07.06.2017 року на її домашній телефон подзвонив невідомий чоловік та повідомив, що її син перебуває у відділі міліції і для його звільнення потрібні гроші. Їй сказали чекати вдома та через 5 хв. сісти в автомобіль служби таксі, який приїде за нею та відвезе її назустріч до особи, яка забере гроші. Сам син приїхати не може, оскільки його не відпускають. Взявши гроші в сумі 10 тисяч гривень потерпіла вийшла на вулицю. На вулиці до неї під`їхав автомобіль служби таксі, який відвіз її за адресою: вул. Будівельників, 13 в м. Калуші. Зупинившись за вищевказаною адресою, до автомобіля підійшла обвинувачена ОСОБА_3 , яка сказала віддати гроші, що потерпіла і зробила та віддала їй банку з грішми. В цей час водій таксі вступив у сварку з обвинуваченою, після чого вона отримала назад гроші. Таксист про щось говорив з ОСОБА_3 . В цей час приїхала ще одна легкова машина, в яку вона пересіла та близько 15.00 год. повернулася додому.
Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що працював таксистом та 07.06.2015 йому диспетчер передав замовлення за адресою АДРЕСА_2 . За вказаною адресою до нього в машину сіла жінка віком приблизно 80 років. Вона не знала куди їй необхідно було їхати. Згодом диспетчер повідомила адресу, за якої слід було доставити пасажирку: на вул. Б.Хмельницького до «Ломбарду», однак через деякий час диспетчер знов змінила адресу доставки на АДРЕСА_3 . Прибувши за вказаною адресою, до них підійшла ОСОБА_3 . Тоді потерпіла витягла з пакета банку з грішми та передала обвинуваченій через вікно автомобіля. Після цього він почав скандал та забрав банку з грішми та повернув її потерпілій. Побачивши неподалік компанію молодиків, він по рації попросив про допомогу, а сам продовжував сваритися з обвинуваченою. Через деякий час до нього на допомогу під`їхав ОСОБА_8 та підійшов до них, а в згодом повіз потерпілу додому.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він не може пригадати точної дати, однак, працюючи в таксі «Експрес», отримав повідомлення, що ОСОБА_7 терміново потрібна допомога. Підїхавши, він побачив ОСОБА_7 , який сварився з обвинуваченою ОСОБА_3 біля свого автомобіля. ОСОБА_7 повідомив йому, що перестарілій ОСОБА_5 зателефонували з відділу поліції та повідомили, що затримали її сина і сказали заплатити гроші, щоб звільнити останнього. Він привіз потерпілу за вказаною адресою, а за грішми підійшла ОСОБА_3 , якій потерпіла передала грошові кошти. Однак ОСОБА_7 втрутився у вказану ситуацію, забрав гроші та віддав їх потерпілій. Тоді він залишив ОСОБА_7 з обвинуваченою, а сам відвіз потерпілу додому на АДРЕСА_2 .
Згідно копії витягу з кримінального провадження № 0000221 (а.с. 133) на підставі заяви ОСОБА_5 було внесено відомості в ЄРДР відносно вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 злочину.
У протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.06.2015 року (а.с. 141-144), вказані обставини вчинення злочину відносно потерпілої.
Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із додатком (а.с. 150 153, 160 165) потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 впізнали на фото обвинувачену ОСОБА_3 як особу, яка намагалася шахрайським способом заволодіти її грошима, а свідок ОСОБА_7 у впізнанні вагався між ОСОБА_3 та іншою особою.
З довідки аналізу технічної інформації від 11.02.2016 року (а.с. 177) вбачається можливе місце перебування абонента мобільного зв`язку НОМЕР_2 в період 10.00 год. по 18.00 год. 07.06.2015 року.
Згідно протоколу одночасного допиту осіб від 31.03.2016 року (а.с. 197 202), потерпіла ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 стверджують, що саме ОСОБА_9 намагалася шахрайським способом заволодіти грошима потерпілої.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 29.04.2015 її дочку ОСОБА_3 було прооперовано тому в червні 2015 вона пересувалася тільки за допомогою сторонніх осіб. До дочки в той день вона лише телефонувала.
Свідок ОСОБА_11 , яка є подругою ОСОБА_10 , поянила, що о 15.00 год 07.06.2015 заходила до обвинуваченої ОСОБА_3 , двері їй відчинив чоловік ОСОБА_12 . Чула галас дітей та голос ОСОБА_13 . В квартиру не заходила, а довідавшись, що ОСОБА_10 в них немає, пішла.
Свідок ОСОБА_14 , колишній чоловік обвинуваченої, пояснив, що 07.06.2015 вони разом знаходились з дітьми вдома. Близько 10.00 год. до них прийшла сестра дружини ОСОБА_15 і пробула в них до 15.00 год. Також орієнтовно в 14.00 год. заходила ОСОБА_16 , яка є подругою колишньої дружини, а близько 15.00 год. заходила ОСОБА_17 , яка розшукувала ОСОБА_10 .
Факт перебування ОСОБА_3 в квартирі протягом дня в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Суд вважає, що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 про перебування обвинуваченої вдома протягом дня не виключають, що ОСОБА_3 могла виходити з квартири.

Також у судовому засіданні встановлено що абонент мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 , в період з 10.00 год. по 18.00 год. 07.06.2015 року перебував в місці вчинення злочину.
Клопотання захисника про визнання неналежними та недопустимими доказів обвинувачення, а саме протоколів допиту потерпілого від 26.06.2015, огляду речей він 26.06.2015, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2015, допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 02.07.2015, пред`явлення особи для впізнання свідком ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_7 від 02.12.2015, оскільки ні слідчий ні прокурор не мали проводити жодних процесуальних та слідчих дій у даному кримінальному провадженні, суд вважає безпідставним та необґрунтованим.
Судом встановлено, що всі слідчі, процесуальні дії були проведені уповноваженими на те особами та у законний спосіб, аналогічно і докази у кримінальному провадженні здобуті законним способом, уповноваженими слідчим та прокурором.
У своєму рішенні «Кобець проти України» від 14.02.2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Показання обвинуваченої ОСОБА_3 про її непричетність до вчинення інкримінованого їй злочину не відповідають встановленим судом фактичним обставинам та спростовуються матеріалами кримінальної справи та здобутими судом доказами, які узгоджуються між собою.

Також в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 була впізнана потерпілою ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджує факт вчинення злочину саме нею.

Крім того, судом не здобуто доказів ймовірності існування можливості добровільної відмови ОСОБА_3 від вчинення злочину, оскільки свідок ОСОБА_7 забрав у обвинуваченої кошти та повернув потерпілій, тим самим виключивши обвинуваченій можливість завершення злочину, що підтверджено наданими у судовому засіданні показаннями ОСОБА_7 та протоколом одночасного допиту осіб від 31.03.2016 (а.с. 197).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.

До обставин, що обтяжують вину обвинуваченої, суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку, пом`якшуючих її вину обставин судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, що обвинувачена посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, думку потерпілої щодо покарання.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що для виправлення і перевиховання обвинуваченої їй слід призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченій особисте зобов`язання слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Судових витрат по справі не має, цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя