Справа № 346/4509/19
Провадження № 1-в/346/244/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дийда Берегівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, не працюючого, засудженого вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2018 року за ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 7 років,-

в с т а н о в и в:

23.09.2019 року засуджений ОСОБА_4 , який відбуває вказане покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», звернувся до Коломийського міськрайонного суду із зазначеною заявою, в якій просить зарахувати в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі. В цій заяві він також просить розгляд цього питання провести без його участі.
Суд, заслухавши думку прокурора, який проти задоволення розглядуваної заяви заперечив, оглянувши матеріали, наявні в особовій справі засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а положеннями п.1 ч.2 ст.539 цього Кодексу визначено, що вказані питання, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 18.10.2017 року, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вироком цього ж суду від 23.05.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч.2 ст.121 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 7 років. У вироку вказано, що строк відбування вказаного покарання рахувати з часу затримання, тобто з 18.10.2017 року. Вирок набрав законної сили 03.12.2018 року, про що вказано у розпорядженні про його виконання (арк. особ. справи № 35).

Згідно з правилами ч.5 ст.72 КК України в зазначеній редакції (чинній до 20.06.2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року, який набув чинності з 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в новій редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з якою положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочини, за які засуджений, 14.10.2017 року, і з 18.10.2017 року до 02.12.2018 року включно, тобто до дня, що передував дню набрання законної сили вищевказаним вироком, перебував під вартою.
Однак, вказаний період не підлягає зарахуванню за вищевказаними правилами, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а підлягає застосуванню ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про зарахування в строк відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за ч.2 ст.296 та ч.2 ст.121 КК України вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2018 року, періоду його попереднього ув`язнення з 18.10.2017 року до 02.12.2018 року включноз розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, відмовити в зв`язку з безпідставністю цієї заяви.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1