Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1339/15-к
Провадження № 1-кп/499/2/19
У Х В А Л А

Іменем України

"21" жовтня 2019 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000345 від 09 вересня 2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бузинове, Іванівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.12.2014 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком 1 рік 2 місяці, офіційно не працюючого, освіта неповна, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та клопотання обґрунтовує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.З ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 може: переховуватись від суду оскільки він з місця вчинення злочину втік, переховувався від суду, був оголошений судом у розшук та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був засуджений за злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України, ч.2 ст. 185 КК України; так обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України перебуває у Іванівському районному суді Одеської області з 12.10.2015 року. Обвинувачений у скоєнні тяжкого злочину ОСОБА_4 , з 27 жовтня 2015 року без поважних причин для розгляду відносно нього обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000345 не з`являвся у судові засідання до Іванівського районного суду Одеської області та був оголошений у розшук, згідно вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2019 по справі №493/773/18 буде 22.10.2019 року звільнений з місць позбавлення волі і враховуючи вищевикладене є необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 , до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, раніше вже судимий за скоєні ним злочини проти власності, в порушення п.1 ч.7 ст.42 КПК України, систематично не дотримувався обов`язку щодо прибуття за викликом до суду, про причини неявки до суду не повідомляв, оголошений судом у розшук, ні час іспитового строку скоїв злочин проти власності передбачений ч.3 ст. 185 КК України, та під час його розшуку судом визнаний винуватим у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, по теперішній час відсутні будь які реальні гарантії які фактично забезпечать прибуття обвинуваченого за викликом до суду, характеристиками з місця проживання, про ведення останнім антисоціального способу життя, прямо вказують на неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу крім застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували , посилаючись на те. що є постійне місце проживання та місце роботи, вважали за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася, відмовилася від отримання судового виклику.
Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з такого.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину при таких обставинах : 09.09.2015 близько 01.00 годин, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 .
Знаходячись біля вхідної двері квартири, ОСОБА_4 переконався, що в квартирі нікого не має, в нього виник злочинний намір спрямований на незаконне проникнення до квартири з метою викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 незаконно проник до квартири, обдивився її та побачив у гостинній кімнаті килим, розміром 2,5x4,5 метра, який був змотаний у рулон біля якого стояла дерев`яна табуретка.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 взяв килим та дерев`яну табуретку у руки та вийшов з квартири, з подальшою метою знайти покупця на викрадене майно та отримати матеріальну винагороду.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 5593/26 від 28.09.2015 ринкова вартість килиму та дерев`яної табуретки для сидіння станом на
09.09.2015 з урахуванням експлуатаційного зносу складає 1897 гривень 40 копійок.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.
Прокурор посилається, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України .
У відповідності до ч. 1ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 існує обвинувачення у вчиненні ним вказаного злочину, яке підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами .
При розгляді даного клопотання суддею встановлено, що ОСОБА_4 може: переховуватись від суду оскільки він з місця вчинення злочину втік, переховувався від суду, був оголошений судом у розшук та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був засуджений за злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України, ч.2 ст. 185 КК України; так обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України перебуває у Іванівському районному суді Одеської області з 12.10.2015 року. Обвинувачений у скоєнні тяжкого злочину ОСОБА_4 , з 27 жовтня 2015 року без поважних причин для розгляду відносно нього обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000345 не з`являвся у судові засідання до Іванівського районного суду Одеської області та був оголошений у розшук, згідно вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2019 по справі №493/773/18 буде 22.10.2019 року звільнений з місць позбавлення волі і враховуючи вищевикладене є необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. обвинувачений ОСОБА_4 , до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, раніше вже судимий за скоєні ним злочини проти власності, в порушення п.1 ч.7 ст.42 КПК України, систематично не дотримувався обов`язку щодо прибуття за викликом до суду, про причини неявки до суду не повідомляв, оголошений судом у розшук, ні час іспитового строку скоїв злочин проти власності передбачений ч.3 ст. 185 КК України, та під час його розшуку судом визнаний винуватим у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, по теперішній час відсутні будь які реальні гарантії які фактично забезпечать прибуття обвинуваченого за викликом до суду, характеристиками з місця проживання, про ведення останнім антисоціального способу життя, прямо вказують на неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу крім застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що усі докази, що посилання прокурора є вагомими.
При цьому судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (К.-Р. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).
Вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182).
Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Прітті проти Сполученного Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи у сукупності усі викладені обставини, і підстави, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ч. 2, 3 ст. 183 КПК України суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , враховуючи неодноразову судимість за аналогічні злочини, приходжу до висновку, що розмір застави має бути встановлений як виключний випадок та застава призначена у розмірі п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 96050 грн, оскільки на переконання слідчого судді внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Крім того, суд вважає необхідним у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182,350, 369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бузинове, Іванівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі терміном на 60 діб, тобто до 20 грудня 2019 року.
Судове засідання відкласти на 5 листопада 2019 року о 12.30 годин в приміщенні Іванівського районного суду Одеської області. В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Для утримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Одеського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96050 (дев`яносто шістдесят тисяч пятдесят) грн.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крім, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі звільнення його з під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до суду у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не відлучатися з місця реєстрації місця проживання без дозволу суду;
- повідомляти суддю чи суд про зміну свого місця проживання.
- не відвідувати місця де продаються спиртні напої на розлив;
- носити електронний засіб контролю.
Обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.
Визначити термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого та строк дії ухвали - до 20 грудня 2019 року.
Попередити ОСОБА_4 чи іншу особу, яка виявить бажання стати заставодавцем про те, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
СуддяОСОБА_1