Справа № 307/2922/18
Провадження №1-кп/307/381/19
УХВАЛА

21 травня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тячівського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 переховувався від прокурора та суду, на виклики в судові засіданні 16.01.2019 р., 18.02.2019 р., 08.04.2019 р. не з`являвся. Прокурором у даному провадженні було отримано інформацію з Західного регіонального управління військово-медичного клінічного центру м. Львів ДПС України від 25.03.2019 р. № 61/553 згідно з якого встановлено, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні у період часу з 07.02. по 22.02.2019 р. Крім того, отримано інформацію з Головного військово-медичного клінічного центру ДПС України від 13.03.2019 р. № 14/406 щодо не перебування ОСОБА_4 на лікуванні у даному закладі. Вважає, що ОСОБА_4 також може впливати на свідків з метою зміни показів, може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні. Тому просить дане клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечують відносно заявленого клопотання, посилаючись на те, що відсутні будь які докази які б стверджували, що обвинувачений ухилявся від прокурора. Так, ОСОБА_4 з часу знаходження даної справи в суді жодного разу не викликався прокурором, такі докази суду не надано. Щодо не явки до суду стверджують, що 16.01.2019 р. обвинувачений з`явився до суду і отримав повістку на 18.02.2019 р., однак не в судове засідання, оскільки було відомо, що таке не відбудеться із-за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 . Щодо неявки до суду 18.02.2019 р. та 08.04.219 року стверджує, що в цей період обвинувачений знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України, м. Львів. Також щодо існування ризиків того, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може впливати на свідків стверджують, ці твердження прокурора жодними доказами не підтверджено. Тому просять в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи суддя дійшов до наступного..

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні докази того, що обвинувачений переховувався від прокурора та суду. Як встановлено обвинувачений під час розгляду даної справи судом жодного разу прокурором не викликався, 16.01.2019, 18.02.2019 та 08.04.2019 року в судові засідання не з`явився із-за поважних причин. Так 16.01.2018 року був повідомлений про відкладення судового засідання на 18.02.2019 року із-за неявки до суду обвинуваченого Ретізника, а 18.02.2019 р. та 08.04.219 року обвинувачений знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України, м. Львів.

Також, суд вважає, що наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може впливати на свідків є припущенням прокурора, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 196, 331, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.05.2019 р.

Головуючий: ОСОБА_1