Справа №485/852/19
Провадження № 1-в/485/63/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, до засудження проживав за адресою АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
У червні 2019 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково за наявності заохочень.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечив, пояснив, що засуджений характеризується посередньо, на даний час свого виправлення не довів.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_5 з 05.03.2019 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27.08.2015 року за ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321, ч.2 ст.311, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.04.2019 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, засудженому зараховано у строк покароння термін попереднього ув"язнення з 02.07.2015 по 27.09.2015 із розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двух третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 18 червня 2019 року, складає 04 роки 02 місяці 10 днів, що є більше двух третин строку покарання.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 05 березня 2019 року зарекомендував себе з посереднього боку. На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров"я. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи, вимог пожежної безпеки. Стягнень та заохочень не має. Начальник відділення в ході судового розгляду характеризував засудженого таким, що свого виправлення не довів.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він неодноразово судимий, відбував строк покарання у виді позбавлення волі, за попереднім місцем відбуття покарання в державній установі "Ольшанська виправна колонія (№53)" згідно характеристики від 20.06.2018 року (а.с.67 особової справи) тримав п"ять заохочень, разом з тим характеризувався негативно. За допущенні порушення режиму відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, з яких двічі був поміщений до ДІЗО. Допущенні порушення виражалися у порушенні режиму відбування покарання, а саме: груба поведінка до приставників адміністрації установи, зберігання заборонених предметів. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.
Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про заміну засудженому не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та 20.07.2018 року було відмовлено, також 29.05.2019 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено в усіх випадках як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.376, 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27.08.2015 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаїського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя