Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5577/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0001625 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , який дії в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_10 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.07.2018 року Коростенським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 20.11.2018 року Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.09.2006 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1року позбавлення волі; 28.03.2007 року Апеляційним судом міста Києва за п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115, 71 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного суду України у кримінальних справах від 19.06.2007 року, вирок від 28.03.2007 року змінено та визначено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до відбуття покарання у виді 12 років позбавлення волі, 03.10.2017 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року.
Посилається на те, що докази, які є в матеріалах провадження, не підтверджують факт скоєння ним злочину.

Послався на те, що в матеріалах провадження відсутня генетична експертиза на наявність крові на його руках та одязі. Крім того, вказав, що при вилученні цінних речей не було складено протокол вилучення речей та не надано його до суду.

Зазначив, що судом не надана оцінка показам свідка ОСОБА_12 , який, не знаючи місця злочину, поїхав та забрав речі потерпілого, привізши їх в поліцію.

Посилається на те, що впізнання проводилося з порушенням норм КПК України.

Вказав, що судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_13 , які співпадають із свідченнями обвинуваченого ОСОБА_9 . Крім того, судом не було допитано самого обвинуваченого ОСОБА_9 , що дає підстави для скасування вироку суду.

В апеляційній скарзі адвокат обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.03.2019 року та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, виправдати.

Вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконний, ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів послався на те, що висновки суду зроблені лише на показаннях потерпілого ОСОБА_14 , як безпосереднього учасника подій. Проте суд не врахував емоційний та психологічний стан потерпілого після нападу на нього, тому потерпілий, описуючи події несвідомо може ототожнювати дії інших осіб, як дії обвинувачених. Всі інші свідки дають показання про те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_9 знайшли потерпілого поблизу дороги, довезли додому, надали допомогу.

Зазначив, що вилучення у обвинувачених належних потерпілому речей, а саме ланцюжка та металевого брелка у вигляді черепа, протоколи впізнання не є належними доказами в справі, так як отримані з порушенням норм кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі адвокат обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 просить скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.03.2019 року та постановити новий вирок, яким кримінальне провадження у справі закрити.

Вважає, що вирок Коростенського міськрайонного суду є незаконним, висновки суду не відповідають встановленим фактичним обставинам у кримінальному провадженні, а тому підлягає скасуванню.

Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 України, не визнали. Лише потерпілий у справі ОСОБА_14 вказав на те, що саме ці особи причетні до його побиття та заволодіння його особистими речами.

Вказав, що ОСОБА_14 перебував в такому стані, коли не міг об`єктивно сприймати обставини щодо його побиття. Потерпілий почув зі сторони автобусної зупинки сміх, та до нього підійшов невідомий йому чоловік, якому ОСОБА_14 повідомив про побиття, та на запитання перехожого відповів, що не пам`ятає осіб, які його побили. При цьому він втрачав свідомість, обличчя було побите, була темна пора доби.

За таких обставин потерпілий міг помилитись в сприйнятті обставин нападу, що саме ОСОБА_9 та ОСОБА_6 завдали йому тілесних ушкоджень та заволоділи його особистими речами.

Посилається на те, що покази свідка ОСОБА_13 узгоджуються з показами обвинувачених, які є логічними та послідовними, а висновок суду, що його покази є неправдиві та дані з метою пом`якшення відповідальності обвинувачених є безпідставним. Інші свідки, що допитані в суді, не були очевидцями скоєного, є родичами самого потерпілого і обставини щодо подій вони взнали лише від самого потерпілого.

Вказав, що судом першої інстанції зроблено невірний висновок, що ОСОБА_9 відкрито заволодів особистими речами потерпілого, в тому числі і тими, що були виявлені свідком на місці події. Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_9 від 03.10.2018 р. вбачається, що на момент його затримання було здійснено обшук, в якого не було виявлено одягу потерпілого, що також ставить під сумнів, що саме цим обвинуваченим було здійснено напад на потерпілого та заволодінням його майном.

Посилається на те, що суд не дав оцінки тому, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 4.10.2018 року, якими зафіксовано впізнання в приміщенні Коростенської ЦМЛ потерпілим обвинуваченого ОСОБА_9 , як особи, яка здійснила на нього напад та заволоділа майном, є недопустимим доказами. Вказана дія проводилась в лікарняній палаті, де було 4 ліжка, тобто перебувала значна кількість людей.

Також зазначив, що стороною обвинувачення не доведено попередньої змови про спільне вчинення злочину обвинуваченими та факту нападу на потерпілого з метою заволодіння його особистим майном.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить вирок Коростенського міськрайонного суду від 22.03.2019 щодо ОСОБА_9 змінити. В мотивувальній частині вироку зазначити обтяжуючу обставину обвинуваченому ОСОБА_9 - рецидив злочинів.

Послалась на те, що ОСОБА_9 03.07.2018 засуджений Коростенським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, 75, 76 КК України до покарання з іспитовим строком, а також, 20.11.2018 Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі.

Проте, в мотивувальній частині вироку судом не зазначено таку обтяжуючу покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обставину, відповідно до ст.67 КК України, як рецидив злочинів.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого.
Остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду від 20.11.2018 року, більш суворим, призначеним даним вироком у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого .
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено незмінним, але не пізніше ніж до 20.05.2019 року, включно.
Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня затримання, а саме з 03.10.2018 року.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити незмінним, але не пізніше ніж до 20.05.2019 року, включно.
Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня затримання, а саме з 03.10.2018 року.
Цивільний позов не подавався, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази: рюкзак із синтетичної тканини чорного кольору; гаманець; курточку марки «WURTH» із синтетичної тканини чорного кольору; шкіряні кросівки коричневого кольору марки «SCARPA»; два комплекти медичного одягу зеленого кольору; кашкет із синтетичної тканини чорного кольору; кашне (хомут) коричневого кольору; портативний зарядний пристрій (повербанк) марки «Тесла»; зарядний пристрій «LDNIO»; реглан «RED DOWN»; алюмінієвий термос; металевий брелок у вигляді черепа; мобільний телефон «Redmi 4х» RAM 32 GB, в корпусі чорного кольору, з серійними номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; ланцюжок із металу сірого кольору, довжиною 57 см., якірного плетіння; три пакетика чаю марки «Greenfield»; акустичну гарнітуру для мобільного телефону (шнур зі штекером від навушників)білого кольору; шість ключів від замків з брелком, які передані потерпілому на зберігання, повернуто останньому за належністю;
- спортивну зимову шапку чорного та сірого кольорів; джинсові штани, синього кольору, мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung», повернуто ОСОБА_9 ;
- джинсові штани, синього кольору, футболку сірого кольору повернуто ОСОБА_6 ;
- травину з нашаруванням речовини бурого кольору схожу на кров, яка зберігається в Коростенському ВП ГУ НП в Житомирській області знищено.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, направленою на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_14 , 03.10.2018 року, близько 04 години 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля автобусної зупинки "Посьолок дока" по вулиці Грушевського, міста Коростень, раптово та несподівано для потерпілого вчинили напад на останнього із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, а саме підбігли до ОСОБА_14 та долаючи його опір, збили з ніг і почали наносити йому численні удари кулаками рук та ногами по різних частинах тіла, після чого затягнули потерпілого, через проїзну частину вулиці Грушевського, м. Коростень до неосвітленої ділянки місцевості, розташованої на узбіччі вулиці неподалік від будинку №169 по вулиці Грушевського м. Коростень, де протягом тривалого часу, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 тримав за ремінь штанів потерпілого ОСОБА_14 , а ОСОБА_9 продовжив наносити потерпілому удари кулаками рук та ногами в область голови. Після вказаного ОСОБА_6 обхопив шию потерпілого рукою, зігнувши її в лікті, почав удушувати потерпілого, від чого ОСОБА_14 втратив свідомість. Внаслідок таких дій потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, множинних гематом обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 роздягли потерпілого, перевірили кишені його одягу та особисті речі, відкрито заволодівши майном останнього на загальну суму 16 861 гривню 35 копійок, а саме:
- мобільним телефоном «Лесіті 4х» ЯАМ 32 вВ, в корпусі чорного кольору, з серійними номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 4200 гривень;
- срібним ланцюжком 925 проби, довжиною 57 см., якірного плетіння, вартістю 5 300 гривень;
- навушниками до мобільного телефону, вартістю 70 гривень;
- металевим кованим брелком на мотузці, у вигляді черепа, вартістю 200 гривень;
- золотою обручкою, 958 проби, вагою 3 грама, вартістю 6 000 гривень;
- грошовими коштами в сумі 550 гривень;
-5 доларів США, що є еквівалентом 141 гривня 35 копійок;
- шкіряним гаманцем, коричневого кольору, вартістю 250 гривень;
- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу мотоцикла «Ямаха ЮБР125»;
- посвідченням водія на ім`я ОСОБА_14 ;
- карткою для проїзду в метро м. Києва, на 34 проїзди, вартістю 150 гривень.
Умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 вчинив розбій, тобто злочин,передбачений ч.2 ст.187 КК України.
Умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_9 вчинив розбій, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, інші апеляційні скарги просили вирішити на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_6 та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України передбачено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доводи апеляційних скарги захисників та обвинуваченого ОСОБА_6 щодо неналежної оцінки зібраних у кримінальному провадженні доказів, є неспроможними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні фактичні дані, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Суд, з`ясувавши передбачені ст.91 КПК обставини, що належать до предмету доказування, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який їх засуджено.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі показань потерпілого ОСОБА_14 , який, будучи допитаним у судовому засіданні, давав послідовні покази, детально вказавши щодо дій кожного з обвинувачених під час вчинення на нього розбійного нападу. Крім того, як пояснив потерпілий, раніше він не був знайомий з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , що не заперечувалось й обвинуваченими, підстав їх оговорювати у нього не має.

Доводи апеляційних скарг щодо неврахування судом психологічного стану потерпілого після нападу на нього, внаслідок чого останній міг помилитися щодо осіб, які вчинили на нього напад, були предметом перевірки під час розгляду у суді першої інстанції, який визнав їх такими, що суперечать зібраним доказам. З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Так, аналізуючи покази потерпілого, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх допустимими та достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими, безпосередньо дослідженими судом, доказами.
А саме з показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , які показали, що у їх присутності потерпілий впевнено вказав на обвинувачених , як на осіб, які вчинили щодо нього розбійний напад.

Не є слушними й доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 стосовно неврахування судом показів свідка ОСОБА_12 в частині того, що він, не знаючи місця злочину, поїхав та забрав речі потерпілого, привізши їх в поліцію. У вироку суд, проаналізувавши покази вказаного свідка, зазначив, що місце вчинення злочину свідку стало відомо зі слів потерпілого, після чого він поїхав на це місце та забрав рюкзак та одяг ОСОБА_14 .

Покази потерпілого ОСОБА_14 також узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими судом: протоколом затримання ОСОБА_6 від 3.10.2018 року, яким зафіксовано виявлення та вилучення у останнього належних потерпілому речей, а саме ланцюжка та металевого брелка у вигляді черепа, протоколом огляду місця події від 03.10.2018 року зі схемою та фото таблицею до нього, , постановою про визнання виявлених під час ОМП предметів речовими доказами, протоколом огляду предметів від 04.10.2018 з ілюстративною таблицею до нього. витяг з ЄРДР, зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесені на підставі заяви потерпілого ОСОБА_14 , з правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст.187 КК України; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2018 року, яким зафіксовано обставини події, які мали місце 03.10.2018 року о 4 годині 15 хвилин, а також те, що він зможе впізнати осіб які вчинили напад; протоколом огляду місце події від 03.10.2018 року, яким зафіксовано місце вчинення нападу, виявлення слідів боротьби та речей, які були вилучені з ділянки місцевості по вулиці Грушевського в м.Коростені, неподілк автобусної зупинки біля магазину «Твій хліб», зі схемою та фототаблицею до нього; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 4.10.2018 року, якими зафіксовано впізнання в приміщенні Коростенської ЦМЛ потерпілим ОСОБА_14 обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , як осіб, які здійснили на нього напад та заволоділи майном; протокол проведення слідчого експерименту від 07.11.2018 року за участю ОСОБА_14 , в ході якого останній розповів про обставини вчинення відносно нього неправомірних дій, вказав на місце вчинення нападу, механізм нанесення тілесних ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи №618 від 23.11.2018 року, яким встановлено, що у ОСОБА_14 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, множинних гематом обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які могли виникнути за обставин, вказаних потерпілим при слідчому експерименті; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 4.10.2018 року, якими зафіксовано впізнання ОСОБА_15 осіб, які зі слів її чоловіка ОСОБА_14 здійснили напад та заволоділи майном; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 4.10.2018 року, якими зафіксовано впізнання ОСОБА_12 ОСОБА_9 та Заїки як осіб, яка перебували в будинку АДРЕСА_3 , і зі слів ОСОБА_14 вчинили на останнього напад з метою заволодіння майном.
Надаючи оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов до висновку, що покази потерпілого не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності та у своїй сукупності вказують на причетність ОСОБА_9 та ОСОБА_6 до інкримінуємого злочину. Колегія суддів погоджується з таким висновком і вважає доводи апеляційних скарги обвинуваченого та захисників безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
При цьому місцевий суд обґрунтовано поставив під сумнів показання свідка ОСОБА_13 , який перебуває в дружніх відносинах з обвинуваченими, оскільки вони спростовуються показаннями інших допитаних у судовому засіданні свідків як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, а також дослідженими під час судового розгляду доказами.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та адвоката обвинуваченого ОСОБА_9 - захисника ОСОБА_8 щодо недоведеності вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення були предметом розгляду у суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказам.

Як вбачається з матеріалів провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Суд дав оцінку усім зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів, а тому посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на відсутність доказів вини обвинувачених у вчиненні інкримінуємого злочину та неналежну оцінку доказів є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_6 відносно того, що судом першої інстанції не було допитано обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_9 був допитаний судом першої інстанції, що підтверджується журналом судових засідань від 07.12.2018 року та звукозаписом судового засідання(т.1 а.с.235-240).

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників, щодо визнання як недопустимого доказу протоколів пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2018 року з тих підстав, що вказана дія проводилась в лікарняній палаті, де перебувала значна кількість людей, також є неспроможними.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме з журналів судових засідань, аудиозапису судового розгляду, вироку суду, вказане клопотання було предметом розгляду в суді першої інстанції, який зазначив, що доводи захисників є достовірно непідтвердженими, оскільки вони безпосередньо не були присутніми під час проведення вказаної слідчої дії, а потерпілий та свідки, з якими проводилось впізнання, безпосередньо в судовому засіданні вказали на обвинувачених, як осіб, причетних до нападу на ОСОБА_14 .
Під час перевірки вироку місцевого суду в межах доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що фактичні обставини скоєння злочину судом першої інстанції встановлені правильно, надана належна правова оцінка зібраним доказам, та погоджується з висновком суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину.

Не підлягають задоволенню й апеляційні вимоги прокурора щодо зміни вироку та зазначення у ньому обтяжуючої покарання ОСОБА_9 обставини - рецидиву злочину.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбаченнях цією статтею.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, в частині обвинувачення ОСОБА_9 стороною обвинувачення не було зазначено такої обставини, яка обтяжує покарання, як рецидив злочину.

У зв`язку з чим, ухвалюючи вирок, місцевий суд обґрунтовано не вказав у його мотивувальній частині дану обставину.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заявляючи вимоги щодо зазначення обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, прокурор в апеляційній скарзі просив змінити вирок, а не ухвалити новий, що не відповідає вимогам КПК України.
Доводи апеляційних скарг не дають підстав вважати, що судом при розгляді кримінального провадження були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення незаконного судового рішення.

Призначаючи ОСОБА_9 та ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, дані про особу обвинувачених, які неодноразово раніше судимі, мають молодий вік, вину не визнали.

Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які би відповідно до вимог ст.412 КПК України, тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які тримаються під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ: