В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2555/18

Провадження № 1-кп/348/170/19

02 грудня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

її представника, адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

його захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000415 від 25.06.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм в КП «Делятинський некомерційний центр первинної медико-санітарної допомоги» Делятинської ОТГ, одруженого, на утриманні немає нікого, громадянина України, згідно ст.89 КК України несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:
25.06.2018 року близько 16 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 на території суміжних господарств №4 та №6 між ОСОБА_5 та її сусідом ОСОБА_7 через неприязні відносини на побутовому грунті відбувся словесний конфлікт.

Під час словесного конфлікту, ОСОБА_7 діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, садовими ножицями наніс ОСОБА_5 один удар в ділянку голови та спричинив тілесні ушкодження, а саме: синець тім`яної ділянки, подряпини лівого передпліччя, що згідно висновку експерта №208 від 30.06.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення в її користь 5000 грн. моральної шкоди не визнав.

Суду пояснив, що 25.06.2018 року він приїхав з м.Івано-Франківська і вирішив обрізати гілки сусідського горіха, які звисали на його земельну ділянку. З цією метою він позичив у сусіда ОСОБА_9 розкладні садові ножиці - сікатор з металічним держаком та пішов на город.

Коли він почав обрізати гілки з свого будинку підійшла ОСОБА_5 і її співжитель ОСОБА_10 та почали висловлювати претензії чому він зрізає гілки з їхнього горіха.

Зазначає, що між ним та потерпілою ОСОБА_5 дійсно був словесний конфлікт з приводу зрізання ним гілок горіху. ОСОБА_5 намагалася перешкодити йому обрізати гілки, ображала нецензурними словами, однак він на її дії не реагував. Категорично заперечує той факт, що він вдарив сікатором по голові ОСОБА_5 .

Стверджує, що вказаними садовими ножицями- сікатором через паркан ніяк неможливо було вдарити потерпілу.

Йому невідомо звідки в неї появилися тілесні ушкодження в ділянці голови та плеча, можливо вона їх спричинила собі сама навмисно щоб обмовити його, притягнути до кримінальної відповідальності та таким чином заробити на ньому, стягнувши з нього в свою користь грошові кошти.

Відповідно і ніякої моральної шкоди він потерпілій спричининити не міг, так як жодних ударів їй не наносив.
Просить суд виправдати його та відмовити ОСОБА_5 в задоволенні її цивільного позову.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8 вважає, що вина ОСОБА_7 не доведена, слідчі дії не були проведені, обвинувальний акт грунтується тільки на припущеннях, а цивільний позов не обгрунтований, оскільки не підтверджується доказами спричинення моральної шкоди.
Просив постановити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 виправдальний вирок, а цивільний позов ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина повністю доводиться іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду підтвердила, що 25.06.2018 року біля 16 год. 00 хв. вона разом із своїм співжителем ОСОБА_10 перебувала в себе на подвір`ї в АДРЕСА_2 та поралась по господарству.

В цей час вона побачила як сусід ОСОБА_7 на своєму подвір`ї садовими ножицями типу «сікатор» зрізає гілки з її горіха, який росте на її земельній ділянці, однак гілки частково звисали на територію господарства обвинуваченого.

Вона зробила зауваження ОСОБА_7 , щоб той не зрізав гілки, оскільки якраз формуються плоди горіха, а зрізав їх пізніше осінню, коли опаде листя, однак останній відреагував агресивно і між ними виникла сварка. В цей час вони перебували кожен на своєму подвір`ї, відділяла їх тільки металічна сітка паркана.

В подальшому ОСОБА_7 несподівано наніс їй один удар по голові ножицями типу «сікатор» на трубчастому металічному держаку, що був пристосований для зрізу гілок на висоті, який відскочив від голови і вдарив її ще й по лівому передпліччю. Від удару на голові в неї утворилась гематома, а на лівому передпліччі подряпина.

Зазначила, що свідками нанесення їй удару ОСОБА_7 був її співжитель ОСОБА_10 та дружина обвинуваченого ОСОБА_11 .

Після удару вона із співжителем пішла до себе додому, після чого поїхала з ним в смт.Делятин у міську лікарню, де фельдшер їй надала медичну допомогу. Також вона повідомила про дану подію Надвірнянський ВП.

Просить карати ОСОБА_7 згідно закону та повністю задоволити її цивільний позов.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 вказав суду, що 25.06.2018 року біля 16 год 00 хв. він разом із своєю співжителькою ОСОБА_5 знаходився коло їхнього будинку, що в АДРЕСА_2 , де вони разом виконували господарські роботи.

Перебуваючи на подвір`ї він побачив як сусід ОСОБА_7 на своїй території садовим сікатором обрізає гілки дерева породи «горіх», який росте на їхній з ОСОБА_5 земельній ділянці, однак гілки частково ростуть на сусідню ділянку.

Його співжителька ОСОБА_5 підійшла до паркана і зробила зауваження ОСОБА_7 щоб він не обрізав гілки дерева літом, а зробив це осінню. В цей час він побачив як останній наніс їй один удар сікатором (садовими ножицями) по голові.

Після цього він із ОСОБА_5 пішов в будинок, та в подальшому поїхав з нею в смт.Делятин в лікарню, де його співжительці надали медичну допомогу.

Зазначає, що свідком події була також дружина обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_10 також вказав, що паркан, який розділяє їхнє подвір`я і господарство обвинуваченого є металевим із сіткою, висотою приблизно 1,60 м. Садові ножиці (сікатор), що тримав у руках ОСОБА_7 були на металічній трубчастій палці довжиною десь приблизно до трьох метрів.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона працює фельдшером швидкої медичної допомоги КЗ «ІФОЦЕМД» у Делятинській лікарні.

25.06.2018 року вона знаходилася в себе на робочому місці і до неї близько 17 год. 00 хв. прийшла ОСОБА_5 зі скаргами на головний біль.

Вона оглянула потерпілу та виявила у неї в ділянці голови незначний набряк, а на передпліччі садно та обробила їх перекиснем водню. В подальшому поміряла ОСОБА_5 тиск, який був підвищений та зробила укол. В зв`язку з виявленими ушкодженнями вона рекомендувала ОСОБА_5 звернутися у Надвірнянську ЦРЛ.

Зазначила, що під час надання медичної допомоги ОСОБА_5 розповіла, що це сусід при обрізці гілок дерев вдарив її якоюсь палкою, якою саме свідок не пояснила, у зв`язку з чим, вона зателефонувала в поліцію на 102 та повідомила про дану подію.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 вказав, що проживає по сусідству із обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_5

25.06.2018 року до нього прийшов ОСОБА_7 та позичив сікатор, який належить його синові і призначений для обрізки дерев.

Пояснив, що даний сікатор є металевим на довгій металевій палці, яка витягується на довжину від двох до трьох метрів. Покористувавшись сікатором сусід йому його повернув.

Самого конфлікту який відбувся між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 він не бачив.

З пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 встановлено, що на даний час він працює на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Богородчанського ВП. Станом на 25.06.2018 року працював на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського ВП. В той день він чергував спільно з поліцейським ОСОБА_14 .

Під час чергування на робочий планшет надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в с.Заріччя Надвірнянського району особі спричинено тілесні ушкодження.

В зв`язку з цим вони приїхали на приймальний покій Делятинської лікарні, де згідно отриманої інформації, перебувала потерпіла ОСОБА_5 разом із чоловіком. ОСОБА_14 відібрав у потерпілої заяву про вчинене кримінальне правопорушення, а він взяв у неї пояснення в яких остання вказала, що її садовими ножицями побив сусід ОСОБА_7 .

Видимих тілесних ушкоджень на тілі потерпілої він не бачив, однак вона скаржилася на головний біль, запаморочення. Зібрані матеріали він передав на реєстрацію в чергову частину Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Свідок ОСОБА_11 суду вказала, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 і проживає по сусідству з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з якими вона перебуває в неприязних відносинах.
25.06.2018 року її чоловік ОСОБА_7 позичив у сусіда ОСОБА_9 металевий сікатор закріплений на довгу палку для обрізки гілок дерев, і на своїй ділянці в АДРЕСА_1 обрізав гілки горіха, які росли з території ОСОБА_5 на їхній бік.
До їхнього спільного паркану, висотою біля 1,60 м. підійшла ОСОБА_5 та розпочала сварку з її чоловіком з приводу зрізання гілок дерева, однак він не реагував на її спроби спровокувати конфлікт.
Вказує, що ОСОБА_5 в руці тримала палку і намагалася збити з рук ОСОБА_7 сікатор, однак їй це не вдалося, після чого конфлікт припинився.
Зазначає, що дані події бачила також їхня внучка, яка була в житловому будинку та дивилася у вікно, яке було зверху привідчинене для провітрювання.
Того ж дня ввечері до них додому прийшов поліцейський та повідомив, що її чоловік ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Стверджує, що під час конфлікту з ОСОБА_5 вона весь час була поряд з своїм чоловіком і не бачила щоб він заподіював останній будь-які тілесні ушкодження.
Допитана в присутності матері неповнолітня свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що проживає з батьками у м.Івано-Франківську. В червні 2018 року вона приїхала вгості в с.Заріччя Надвірнянського району у свого діда ОСОБА_7 та баби ОСОБА_11

25.06.2018 року баба з дідом були в саду, дідо обрізав гілля дерев, вона перебувала у будинку і почула на вулиці крики. Підійшовши до вікна, яке було відкрите для провітрювання, побачила сусідку, яка сварилася з дідом та палкою штовхала його, бо хотіла вибити в нього з рук садові ножиці, якими дід обрізав дерева.

З якої причини виникла сварка між дідом і сусідкою вона не чула, а чула лише крики.

З показань допитаного за клопотанням обвинуваченого свідка ОСОБА_16 встановлено, що безпосередньо події з участю ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , яка мала місце 25.06.2018 року він не бачив.

Зі слів односельчан знає, що в цей день був інцидент між даними особами під час обрізання дерев.

Після конфлікту з ОСОБА_5 до нього, як до депутата, звернувся ОСОБА_7 з питанням чи можна перевірити чи не зафіксували камери спостереження, які були встановлені на адмінбудівлі напроти його господарства, сварку з сусідкою ОСОБА_17 на що він повідомив йому, що відеокамери не підключені.

Вина ОСОБА_7 в скоєнні злочину також доводиться письмовими доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора-чергового Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_18 , з якого вбачається, що 25.06.2018 року о 17 год. 31 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 із Делятинської швидкої допомоги від ОСОБА_12 , яка повідомила, що 25.06.2018 року до них за медичною допомогою звернулася ОСОБА_5 , 1948 року народження, жителька АДРЕСА_2 із тілесними ушкодженнями у вигляді забою тім`яної ділянки голови з правої сторони, якій спричинив ОСОБА_7 , 1960 року народження, житель с.Заріччя Надвірнянського району (а.с.95);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 від 25.06.2018 року про те, що 25.06.2018 року близько 16 год. 05 хв. сусід ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження (а.с.96);

- висновком експерта №208 від 30.06.2018 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець тім`яної ділянки, подряпини лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.98);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 24.10.2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що вона впізнає садові ножиці на фотознімку №4 за формою та за мотузкою, яка була прив`язана до ножниць, якими ОСОБА_7 наніс їй удар в область голови (а.с.99-100);

- протоколом обшуку від 19.10.2018 року проведеного у господарстві, що знаходиться в АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_7 надав садові ножиці, які належать ОСОБА_9 та фототаблицями до нього з зображенням садових ножиць(сікатора) (а.с.110-119);

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої та свідків у справі.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не завдавав удару потерпілій ОСОБА_5 , суд до уваги не бере і визнає їх такими, що спрямовані на спробу уникнути відповідальності за вчинення данного злочину, оскільки такі твердження обвинуваченого спростовуються вищезазначеними поясненнями потерпілої та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ,

Судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність у потерпілої ОСОБА_5 будь-якого мотиву, щоб обмовити обвинуваченого.

Показання свідка ОСОБА_11 та допитаного в присутності матері неповнолітнього свідка ОСОБА_15 в частині непричетністі обвинуваченого ОСОБА_7 до спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки вони перебувають в родинних відносинах з обвинуваченим (дружина та внучка) і можуть бути зацікавлені в тому щоб обвинувачений непоніс покарання за вчинене.

Судом визнаються непереконливими і доводи сторони захисту обвинуваченого щодо недоведеності належними та допустимими доказами причетності обвинуваченого до вчинення даного кримінального правопорушення так як вони за своєю суттю суперечать та не співвідносяться з дослідженими судом доказами, а тому не приймаються судом до уваги.
Тому, оцінюючи показання потерпілого, свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

А згідно ст.85 КПК України докази є належними, якщо вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, суд, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину, повністю доведена.

Дії ОСОБА_7 , які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце роботи, проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України є вчинення ним злочину щодо особи похилого віку.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с.67-70).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведені обставини вчинення злочину, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Що стосується заявленого потерпілою цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, суд встановив наступне:
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення з нього 5000 грн. моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Суд враховує, що потерпіла ОСОБА_5 в результаті протиправних дій ОСОБА_7 перенесла фізичний біль, переживання за своє здоров`я, душевні хвилювання, стрес, що призвело до порушення звичного способу та ритму його її життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, а також враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_7 , єдиним заробітком якого є робота водієм в КП «Делятинський некомерційний центр первинної медико-санітарної допомоги» Делятинської ОТГ.
Наведене свідчить про неспроможність обвинуваченого відшкодувати потерпілій суму моральних збитків в повному об`ємі, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлений розмір моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 - 3000 грн. моральних відшкодувань.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представнику потерпілої слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки її надання було зумовлено розглядом кримінального провадження щодо вчиненого ним злочину та стягнути з нього на користь ОСОБА_5 2000 грн. 00 коп. за вказану правову допомогу.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення 5000 грн. моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 3000 грн. моральної шкоди.

В решті вимог цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2000 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1