Справа № 646/3766/19
№ провадження 1-кп/646/563/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.19року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні в залі місцевого суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 квітня 2019 року за № 0001052, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», раніше судимого:

- 10 грудня 2015 року Ніжинським міським судом Чернігівької області за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до арешту на строк 4 місяці;

- 18 липня 2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , відбуваючи за вироком суду покарання у вигляді позбавлення волі у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», за адресою: м.Харків, вул. Лелюківська, 1, виявив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, за наступних обставин.

Так, на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2019 засуджений ОСОБА_4 , за порушення правил внутрішнього розпорядку дня, що виразилось у недотриманні норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, був поміщений у приміщення камерного типу строком на 1 (один ) місяць.

Наведене стягнення засудженим ОСОБА_4 ані адміністрації установи, ані до будь-яких інших органів, в тому числі місцевої прокуратури не оскаржувалось, застосовано законно.

Разом з тим, після відбуття дисциплінарного стягнення у ПКТ, належних висновків для себе засуджений ОСОБА_4 не зробив, продовжив систематично та злісно порушувати вимоги кримінально-виконавчого законодавства і режиму виконання покарання в установі.

Так, рішенням дисциплінарної комісії від 17.04.2019 №41 засудженому ОСОБА_4 за вчинені о 14-30 15.04.2019 грубі порушення режиму тримання оголошено догану.

Тим самим рішенням дисциплінарної комісії від 17.04.2019 №41, засудженому ОСОБА_4 за повторно вчинені 17.04.2019 о 09-00 годині грубі порушення режиму тримання оголошено сувору догану.

Вказані стягнення засудженим ОСОБА_4 ані адміністрації установи, ані до будь-яких інших органів, в тому числі місцевої прокуратури, не оскаржувались, застосовані законно, підстави для їх скасування відсутні.

Проте, не зважаючи на вжиті заходи дисциплінарного характеру, засуджений ОСОБА_4 належних висновків не зробив та у період часу з 22.04.2019 по 24.04.2019 проявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи та неодноразово відмовився виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії за наступними обставинами.

Так, 22.04.2019 о 13-30 годині у житловому приміщенні №5 дільниці посиленого контролю Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», за вказаною вище адресою, у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , завідувача медичної частини №12 установи ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , засудженому ОСОБА_4 начальником дільниці посиленого контролю установи майором внутрішньої служби ОСОБА_10 оголошено обґрунтовану нормами кримінально-виконавчого законодавства та санітарним станом вимогу приступити до виконання чергування згідно затвердженого графіка навести порядок у житловому приміщенні де він відбуває покарання.

Аналогічні законні вимоги щодо забезпечення чергування шляхом прибирання житлового приміщення, в якому він відбуває покарання, начальником дільниці посиленого контролю установи майором внутрішньої служби ОСОБА_10 засудженому ОСОБА_4 в розташуванні житлового приміщення №5 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», за наведеною адресою, оголошувались 23.04.2019 о 14-30 годині у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , завідувача медичної частини №12 ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а також 24.04.2019 о 15-30 годині у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , завідувача медичної частини №12 установи ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В кожному наведеному випадку засуджений ОСОБА_4 інвентарем для прибирання (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, савок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнутий і взутий за сезоном, безпосередньо під час подій оглянутий лікарем у особі завідувача медичної частини №12 установи ОСОБА_7 та за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт, звільнення не мав.

Проте, засуджений ОСОБА_4 , в кожному з наведених випадків, одразу після неодноразового оголошення йому 22.04.2019 о 13-30, 23.04.2019 о 14-30 та 24.04.2019 о 15-30 начальником дільниці посиленого контролю установи майором внутрішньої служби ОСОБА_10 законних наполегливих вимог приступити до чергування та роз`яснення йому положень ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132 КВК України, перебуваючи в тому самому приміщенні у присутності вказаних осіб, діючи з прямим умислом, повторно, відкрито, демонстративно і в зухвалій формі (виражаючи неповажливо-хамське відношення до представників адміністрації), приступити до прибирання території, визначеної згідно з графіком чергування адміністрацією установи відмовився.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України - злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_13 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні 30 травня 2019 року було укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості, за якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні і взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні за ст. 391 КК України.

Сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ст. 391 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. За статтею 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини показання за попереднім вироком з новопризначеним покаранням, йому буде призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє визначені ч. 4 ст. 474 КПК України права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між процесуальним керівником та обвинуваченим як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_4 обумовлене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до переконання, що умови угоди від 30 травня 2019 року про визнання винуватості, відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 391 КК України та приписам ст. 65 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Міра запобіжного заходу органом досудового розслідування до ОСОБА_4 не обиралась, необхідність в її застосування при судовому провадженні не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2019 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково, у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, невідбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року, та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27 серпня 2019 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга Харківському апеляційному судучерез Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1