Справа № 346/2436/19
Провадження № 1-кп/346/398/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Коломия

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду м. Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000361 від 24 квітня 2019 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду від 15 червня 2018 року Грабовецького було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 250920 від 14 січня 2019 року ОСОБА_7 02 січня 2019 року біля 15:00 год в АДРЕСА_2 вчинив конфлікт із колишньою дружиної ОСОБА_8 під час якого висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та словесно погрожував, чим повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 358516 від 14 січня 2019 року ОСОБА_7 03 січня 2019 року біля 13:30 год в АДРЕСА_2 вчинив конфлікт із колишньою дружиної ОСОБА_8 під час якого висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та словесно погрожував, чим повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду від 14 січня 2019 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 173-2 ч.2, 173-2 ч.2 КУпАП.

Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_7 правильних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став. Продожуючи свою протиправну поведінку з червня 2018 року даний час ОСОБА_7 перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 , умисно систематично вчиняє насильство психологічного характеру, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Дії Грабовецького органом досудового розслідування кваліфіковано за 126-1 КК України як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя потерпілої особи.

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення, укладена 17 травня 2019 року між потерпілою ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_10 .

Відповідно до змісту укладеної угоди сторони погодились на призначення у відповідності до ст. 126-1 КК України узгодженої міри покарання у виді двісті сорок годин громадських робіт.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали, що мають значення для кримінального провадження.

Кримінальне провадження підсудне Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають розгляду в закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіжанні підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні домашнього насильства за обставин, викладених у обвинувальному акті, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, та, щиросердечно розкаявшись у скоєному, просить затвердити угоду про примирення між ним та потерпілою і призначити узгоджену міру покарання.

потерпіла також просить затвердити угоду про примирення з підозрюваним і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердила суду, що матеріальних претензій до підозрюваного не має. Наслідки затвердження судом угоди розуміє.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоду про примирення, укладену між підозрюваним та потерпілою особою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений 126-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України, пом"якшують покарання Грабовецькому суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вважає, що є всі підстави для її затвердження та не вбачає процесуальних перешкод для цього, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду відсутні підстави припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальнима законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд перконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За вказаних вище обставин суд вважає, що узгоджене покарання, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих покарання обставин за відсутності обтяжуючих обставин, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 17 травня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст.. 126-1 КК України та призначити покарання у виді двісті сорок годин громадський робіт.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення :

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1