Справа № 362/3135/19
Провадження № 1-кп-264/19
В И Р О К
іменем України

06 листопада 2019 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000584 від 07.05.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянин України, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.303 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , з березня 2019 року, більш точної дати в ході судового розслідування не встановлено, маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламуванням їх послуг.

Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду, грошові кошти за надані послуги отримували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого розподілення між собою.

Так, ОСОБА_4 20.03.2019 приблизно о 01 годині 00 хвилин отримав від ОСОБА_6 інформації про необхідність доставки повій, які мали б добровільно надати замовнику послуги сексуального характеру за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізовуючи спільний умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, ОСОБА_4 забрав з м. Києва двох повій, яких на своєму автомобілі марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 перевіз до буд. АДРЕСА_3 . Далі замовник повів двох повій в приміщення кв. АДРЕСА_4 за вказаною адресою, де останні надали послуги сексуального характеру.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.303 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у сутенерстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник підтримав затвердження угоди.

Судом встановлено, що 27.05.2019 між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.303 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та звільненню від призначеного покарання з іспитовим терміном 1,6 рік, якщо він протягом іспитового терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у сутенерстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, відповідальність за що, передбачена ч.2 ст.303 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Долю речових доказів, вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.05.2019 між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 303 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 303 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на Васильківський районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Речові докази: Автомобіль марки DAEWOO NEXIA НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, предмет зовні схожий на пістолет сріблястого кольору з написом НОМЕР_2 , предмет зовні схожий на пістолет чорного кольору з написом SID-17 900 102/, прозорий поліетиленовий пакет в якому знаходилося шість предметів золотистого кольору, зовні схожих на набої, записна книжка з червоною обкладинкою, в якій знаходилися чотири квитанції з ломбарду на ім`я ОСОБА_4 , папірці з записами (нотатками), свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу DAEWOO NEXIA НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , мобільний телефон чорного кольору з написом на задній кришці LENOVO, мобільний телефон білого кольору з написом з переду зверху LG та написом на задній кришці LG, грошові кошти в сумі 258 грн. (двісті п`ятдесяти восьми гривень), які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУНП в Київській області повернути за належністю.

Грошові кошти у сумі 2800 гривень, презерватив які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУНП в Київській області залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1