№566/834/18
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
03 червня 2019 року смт. Млинів, Рівненсько області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000056, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 01 лютого 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000056, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 01 лютого 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
До Млинівського районного суду Рівненської області, 03 червня 2019 року, надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні, 03 червня 2019 року, прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав, посилаючись на те, ризики, передбачені п.п.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та кваліфікація злочинів, у яких він обвинувачується, не змінилась, а нових обставин, які б спростовували ризики тримання під вартою, стороною захисту не надано.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, просив застосувати біль м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши, думку учасників судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає до задоволення.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Наявність даного ризику підтверджується тим, що 03 квітня 2018 у кримінальному провадженні №0000056 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні крадіжки електроінструментів та бензопили.
У кримінальному провадженні №0000056 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки електроінструментів та бензопили допитано свідка ОСОБА_9 , який розповів про обставини купівлі ним в ОСОБА_4 електроінструментів та бензопили.
У зв`язку із уникненням притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи важливість показань свідка ОСОБА_9 вирішив переконати його відмовитися від наданих раніше показань. З цією метою, 04 квітня 2018 року, приблизно о 12 год., ОСОБА_4 , в порушення заборони покидати своє житло, прийшов на робоче місце свідка ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_1 , де в ході розмови просив свідка змінити свої показання і не вказувати про факт купівлі в нього викраденого майна, однак свідок ОСОБА_9 на таку пропозицію не погодився і відмовив ОСОБА_4 . Зазначені відомості підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі додаткового допиту свідка від 18 травня 2018 року.
(Т.2 а.с.189-190 к/п №0000056)
Крім цього, встановлено й інші факти незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків. Так, у цьому ж кримінальному провадженні допитано свідка ОСОБА_10 , який розповів про відомі йому обставини продажу ОСОБА_4 електроінструментів та бензопили. Також встановлено, що 04 квітня 2018 року, приблизно о 10 год., ОСОБА_4 неодноразово телефонував до свідка ОСОБА_10 та просив змінити раніше надані ним показання, щоб не вказувати про відомі обставини продажу ним майна ОСОБА_9 , однак свідок ОСОБА_10 на таку пропозицію не погодився і відмовив ОСОБА_4 . Зазначені відомості підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі додаткового допиту свідка від 05 квітня 2018 року.
(Т.1 а.п.174-175 к/п №0000056)
Підсумовуючи вищевказане встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 активно незаконно психологічно впливає на свідків, з метою перешкодити кримінальному провадженню та ухилитися від кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.
Незаконний вплив на свідків, спрямованих на зміну їх показів, наданих органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України.
Знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ризик, передбачений п.4 ст.1 ст.177 КПК України.
Наявність даного ризику підтверджується тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000087, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 23 квітня 2018 року.
Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 06 червня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою строком до 03 липня 2018 року, так як ОСОБА_4 своєю поведінкою відкрито нехтував обов`язками, які покладені на нього судом у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови цілодобового домашнього арешту.

Також підтверджується наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Підтвердженням такого висновку суду являється те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, зокрема:
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2005 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 2 років позбавлення волі;
- постановою Дубенського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2006 року умовно-достроково звільнений від призначеного судом покарання на невідбутий строк 10 місяців 17 днів;
- постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, як особа, яка добровільно здала незаконно придбані наркотичні засоби працівникам міліції;
- вироком Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2007 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2009 року за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі;
- вироком Острозького районного суду Рівненської області від 25 лютого 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2009 року, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 4 місяці;
- звільнився з місць позбавлення волі 27 грудня 2013 року по відбуттю покарання, призначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 25 лютого 2010 року;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік;
- ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року звільнений від відбування призначеного покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку;
-відповідно до вимог ст.ст. 88-91 КК України маючи не зняту та не погашену у визначеному законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, висновків для себе щодо необхідності дотримання правомірної поведінки не зробив, а таємно вчинив нові умисні, корисливі злочини, підозри за вчинення яких ОСОБА_4 03 квітня 2018 року, 19 квітня 2018 року та 11 травня 2018 року оголошені у даному кримінальному провадженні.
Крім цього, вироком Млинівського районного суду від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України і засуджено до 3 років позбавлення волі, що свідчить про те, що злочинна діяльність ОСОБА_4 носить системний характер.
При цьому, така поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що він не став на шлях виправлення після того, як був засуджений і відбував покарання за аналогічні злочини. Вчиняючи злочини повторно, ОСОБА_4 був достовірно обізнаний про протиправний характер своїх дій і про наслідки, які від цього можуть настати, однак, все ж продовжив свою злочинну діяльність і вчинив нові злочини.
Зважаючи на вищевикладене, достовірно встановлено наявність ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_4 здатний продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, наявність судимостей.
З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик спроб підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик ухилення підозрюваним від виконання процесуальних обов`язків, тобто перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, передбачених пп.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я і те, що він офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а тому дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, і тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
За змістом ч.3 ст.199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
У відповідності до ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи вищенаведене, суд оцінивши в сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, враховуючи суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183
194, 199, 331КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 13 год. 40 хв. 01 серпня 2019 року, з утриманням в СІЗО м. Рівне.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 13 години 40 хвилин, з 03 червня 2019 року.

Визначити строк дії ухвали до 13 години 40 хвилин, 01 серпня 2019 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає..

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1