Справа № 352/1244/19
Провадження № 1-кп/352/201/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження від 07.06.2019 року № 0000217 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 01.06.2019 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 зайшла до приміщення АЗС «WOG», що по вул. К. Левицького, 114 в м. Тисмениця.

Перебуваючи у приміщенні зазначеної автозаправної станції ОСОБА_5 здійснила необхідні покупки та сіла за однин із столиків, де на спинку крісла повісила свою сумку чорного кольору, в якій знаходилися її особисті речі та грошові кошти в розмірі 2500 гривень.

Після цього ОСОБА_5 , через власну необережність, залишивши без нагляду свою сумку із грошовими коштами покинула приміщення АЗС та направилась у напрямку с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, де й виявила її відсутність.

У подальшому, 01.06.2019 близько 21.00 год. до приміщення АЗС «WOG» увійшов помічник оператора вказаної автозаправної станції ОСОБА_4 , який побачив на стільці поблизу одного із столиків жіночу сумку чорного кольору. При цьому, ОСОБА_4 розумів, що це є чуже майно, яке в силу випадкових обставин тимчасово залишене без нагляду і що власник майна в будь-який час може повернутись для того, щоб поновити контроль над своїм майном.

У цей час у нього виник умисел на таємне викрадення грошових коштів із вказаної сумки.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_4 переконався, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, після чого усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до вказаного крісла та незаконно заволодів жіночою сумкою потерпілої ОСОБА_5 , в якій знаходились грошові кошти у сумі 2500 гривень, помістивши її у технічне відро.

Після чого, ОСОБА_4 із викраденим направився до технічного приміщення автозаправної станції, де оглянув вказану сумку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2500 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

З метою приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 викрадену сумку та інші особисті речі ОСОБА_5 викинув у смітник на території вищевказаної АЗС «WOG».

У результаті цього, умисними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

21.06.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Малий Вишнопіль Хмельницької області, жителькою АДРЕСА_2 , українкою, громадянкою України, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем, зареєстрованим та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, українцем, раніше не судимим, в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1020,00 грн., наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення. Дана угода скріплена підписами сторін.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просив затвердити угоду про примирення.
Захисник обвинуваченого та потерпіла просили затвердити угоду про примирення.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та з врахуванням вимог ч. 3 ст. 469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 21.06.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні від 07.06.2019 року № 0000217.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 червня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1