Провадження №1-кп/748/32/19
Єдиний унікальний № 748/1344/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000107 від 09 грудня 2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сибереж Ріпкиньского району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.271 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

їх представника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 14.05.2018 року прокурором у кримінальному провадженні - Заступником прокурора Чернігівської області ОСОБА_12 , ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він перебуваючи згідно наказу начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області № 238-к від 06.12.2012 на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області, будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012, п. 1.2 Посадової інструкції провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибоохорони, затвердженої начальником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області 06.12.2012, посадовою особою структурного підрозділу правоохоронного органу державної влади, виконував організаційно-розпорядчі функції та функції представника влади і, таким чином, згідно частини 3 статті 18 КК України, п. 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012, органи рибоохорони у своїй діяльності керуються Конституцією України та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказами Держрибагентства України, дорученнями Голови Держрибагентства України, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний дбати про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

ОСОБА_4 під час проведення рибоохоронного рейду 07.05.2013 будучи старшим рейдової групи вивів її на човні у плавання на воду річки Десна з порушенням наступних нормативно-правових актів.

Зокрема, у порушення п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, затверджених рішенням сімнадцятої сесії четвертого скликання Чернігівської обласної ради від 05.07.2005, ОСОБА_4 випустив човен на воду в темний час доби, до сходу сонця.

У порушення п. п. 3.13.1; 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 91 від 16.02.2004, випущений ОСОБА_4 човен уночі не був обладнаний типовими або бортовими вогнями (ходовою сигналізацією).

У порушення п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 272 від 03.12.2001, ОСОБА_4 випустив човен на воду з перезавантаженням плавзасобу понад визначену вантажопідйомність і пасажиромісткість.

У порушення п. 5.4 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, затверджених рішенням сімнадцятої сесії четвертого скликання Чернігівської обласної ради від 05.07.2005 та п. 3.15 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого Наказом Держкомрибгоспу України № 158 від 06.12.1999, ОСОБА_4 випустив на воду човен у якому пасажири та судноводій не були одягнуті в рятувальні жилети.

У порушення п. п. 2.1; 2.4 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого Наказом Держкомрибгоспу України № 158 від 06.12.1999 та наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012, ОСОБА_4 взяв та допустив до проведення рибоохоронного рейду сторонню особу ОСОБА_13 .

Так, під час проведення рибоохоронного рейду 07.05.2013 старшим рейдової групи - провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області ОСОБА_4 умисно порушено указані вимоги п. п. 3.2, 5.4 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п. п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012 та в їх супереч ОСОБА_4 , як старшим групи випущено 07.05.2013, у період часу з 04 години 00 хвилин по 04 години 30 хвилин, в темний час доби, тобто, до сходу сонця, без використання рятувальних жилетів, в умовах обмеженої видимості та перевантаження судна, без ходової сигналізації судна, для проведення рибоохоронного рейду на воду річки Десна в районі села Ульянівка Чернігівського району Чернігівської області моторного прогулянкового човна типу «Казанка» з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_1 з човновим двигуном «Вихор 25» під керуванням ОСОБА_14 з пасажирами ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , у ході якого моторний прогулянковий човен типу «Казанка» під час руху здійснив зіткнення з невідомою перешкодою, що в подальшому призвело до перекидання човна та спричинило загибель ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 10140 від 26.04.2017 у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку знаходиться невиконання провідним державним інспектором Чернігіврибоохорони ОСОБА_4 вимог п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані як порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою установи, що спричинило загибель людей, за ч. 2 ст. 271 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав повністю та дав наступні показання. На той час працював на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області. Напередодні зазначених подій йому зателефонував ОСОБА_14 та сказав, що ОСОБА_13 повідомив йому, що на пісківському старику почався нерест густери та здійснюється її вилов місцевими жителями. Обвинувачений зателефонував ОСОБА_15 і вони домовилися здійснити рейд у тому місці. Оскільки ОСОБА_15 потрібно було їхати з Ріпок і рано вранці він приїхати не міг, то домовилися виїхати увечері та ночувати біля річки. Вони приїхали увечері до ОСОБА_14 та разом поїхали до річки, де і заночували. Зранку спустили човен, одягли жилети та човном попрямували забирати ОСОБА_13 . Вийшли на берег, де був ОСОБА_13 , поговорили та разом з ним у чотирьох човном попрямували до пісківського старика. Перед цим він провів інструктаж ОСОБА_14 та ОСОБА_13 щодо поведінки під час руху човна, а також щодо необхідності використовувати рятувальні жилети. Коли почали рух на човні, жилети були на всіх. Один жилет він дав ОСОБА_15 , а ОСОБА_14 дав жилет ОСОБА_13 . Через висоту берегів не бачив чи зійшло сонце на той час. Дорогою човен під керуванням ОСОБА_14 потрапив на якусь перепону та перекинувся. У воді з нього спав рятівний жилет, бо він його не застібав. Коли обвинувачений випірнув з води, то побачив поруч трьох інших осіб, що були з ним у човні. Він побачив, що до правого берегу було ближче, крикнув щоб пливли за ним та поплив до берегу. Коли приплив до берега позаду був лише ОСОБА_14 . Він почав гукати інших, але ніхто не відповів. Виявилося, що вони були на острові, а тому вони перепливли далі на берег річки та поїхали до села звідки обвинувачений повідомив про подію телефоном керівництво та міліцію. Потім прибуло керівництво управління, працівники МНС та водолази. Сам рибоохоронний рейд вони планували проводити на пісківській затоці, на човні ОСОБА_14 вони лише слідували до відповідного місця, оскільки на ньому стояв двигун «Вихор 25» звук якого унеможливлював ефективне проведення рейду та сама затока була поросла кущами. Човен ОСОБА_14 використовували за його згоди та його пропозиції, оскільки ні за ОСОБА_4 , ні за ОСОБА_15 плавзасоби не були закріплені, а дістатися до пісківської затоки автомобілем не було можливості через великий розлив. Він як старший рейдової групи відповідав за природоохоронну роботу, його вказівки не були обов`язковими для інших. Він не міг примусити ОСОБА_15 їхати куди він скаже. До того ж ОСОБА_15 був головним державним інспектором, тобто мав посаду вище ніж обвинувачений. ОСОБА_13 був з ними у якості свідка та людини, яка надавала інформацію. За його зверненням вони й прямували у зазначений рейд. ОСОБА_14 повинен був відвезти його назад після того як ОСОБА_13 показав би їм відповідне місце. А обвинувачений та ОСОБА_16 повинні були залишитися на пісківській затоці та проводити рейд у пішому порядку. ОСОБА_14 був громадським інспектором та ОСОБА_4 як старший рейдової групи наказувати йому не міг і той у будь-який момент міг поїхати звідти. Човен був розрахований на чотирьох осіб. Коли вони учотирьох сіли в нього, то він не був перевантажений, оскільки виходив на глісер, і вони рухалися хвилин 20-30 до зіткнення з перешкодою, якби човен був перевантажений він би затонув одразу ж і без зіткнення. Човен залучали як попутний транспорт для прибуття на місце рейду. І обвинувачений, і ОСОБА_15 проходили навчання по охороні праці.

Потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що 06.05 в обідню перерву йому зателефонував син ОСОБА_15 та повідомив, що виїжджає у рейд з ОСОБА_4 .. Про човен не згадував, сказав, що рейд буде на березі річки. Наступного дня о 14 годині голова селищної ради йому повідомив про те, що сталося з човном рибоохорони. Він з дружиною та донькою поїхали до Чернігіврибоохорони, де їм повідомили, що їх син зник під час рейду. Потім їх відвезли на місце.

Потерпіла ОСОБА_9 дала показання, що 06.05 син також повідомив їй, що їде в рейд з ОСОБА_4 в район с.Ульянівки. Казав, що рейд будуть проводити по берегу. За човен нічого не казав. Наступного дня зателефонував її чоловік та повідомив, що син не відповідає. Тоді вони поїхали до Чернігіврибоохорони і там їй повідомили, що він зник разом з ОСОБА_13 . Потім їх підвезли на місце події. Далі були тривалі пошуки тіла. Обвинувачений через кілька днів після події казав їй та чоловіку, що рятувальні жилети були в машині.

Потерпілий ОСОБА_11 дав показання, що ОСОБА_13 був його батьком але він проживав за іншою адресою. Дружина батька повідомила йому, що той зник на риболовлі. Раніше батько працював інспектором у рибоохороні, але плавати він не вмів.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні дав показання, що у той час працював на посаді заступника начальника управління. ОСОБА_4 працював провідним державним інспектором і до його обов`язків входило проведення рейдів. ОСОБА_4 був старшим рейдової групи та мав обов`язки повідомити в яке місце та коли їдуть та вжити заходів з техніки безпеки. Інструктаж з техніки безпеки інспектори проходять в управлінні, перед самим виходом на воду інструктаж є необов`язковим. Щодо залучення громадського інспектора до рейду приймає рішення інспектор, який є учасником рейду. Човни громадських інспекторів використовувалися інспекторами для проведення рейдів. Також інспектор має право залучати інші транспортні засоби. Інші особи можуть залучатися щоб показати, де знаходяться браконьєри. Без жилетів вихід у рейд неможливий. Старший групи повинен слідкувати за правильністю проведення рейду. ОСОБА_15 також проходив інструктажі з приводу охорони праці та мав право не виходити на воду і жодної відповідальності за це б не ніс.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дав показання, що на той час працював начальником управління. Інструктажі з техніки безпеки проводилися як з ОСОБА_4 так і з ОСОБА_15 . Всі інспектори управління були забезпечені рятувальними жилетами, які були відповідно сертифіковані.

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що на той час працював заступником начальника управління та видавав плани-накази на проведення рейдів, які затверджувалися начальником управління. План-наказ видається на місяць, старшим групи тоді був ОСОБА_4 . Після отримання плану-наказу інспектори проходять інструктаж з охорони праці. Інспектори повинні вести щоденник у якому відображати інформацію про початок та хід рейду. Старший групи відповідає за всіх учасників рейду. До рейду можуть залучатися громадські інспектори, а інші особи до складу рейдової групи залучатись не можуть. Жилетами були забезпечені всі працівники.

Свідок ОСОБА_20 дав показання, що також працював державним інспектором в цьому ж управлінні. Під час інструктажу з техніки безпеки в управлінні учасники рейду розписуються, що повинні бути в жилетах, мати інші рятувальні засоби. Перед рейдом старший групи проводить інструктаж. Він несе відповідальність за весь процес проведення рейду. Жилетами забезпечені всі працівники.

Свідок ОСОБА_21 дав показання, що приймав участь у рибоохоронних рейдах. До складу рейдової групи залучаються лише ті особи, які пройшли інструктаж. Громадський інспектор повинен підпорядковуватися старшому рейдової групи. Вихід на човні громадського інспектора у рейд можливий. Свідок виявив тіло ОСОБА_13 біля «золотого пляжу», одягнутий той був у камуфльованій куртці та штанях. Рятувального жилету на тілі не було.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_14 дав показання, що був громадським інспектором та закріплявся за ОСОБА_4 Залучався до складу рейдових груп. При допомозі державним інспекторам використовував і власний автомобіль, і човен. Човен був «Казанка» з двигуном «Вихор 25». Того разу йому зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що на забоці р.Десни браконьєри поставили сітки. Він, у свою чергу, повідомив ОСОБА_4 . Той приїхав з ОСОБА_15 і вони на автомобілі свідка поїхали до річки. Приїхали увечері, переночували на березі. На світанку човном поїхали за ОСОБА_13 . Сонце ще не встало, але видимість вже була. Під`їхали до місця де був ОСОБА_13 забрали його та човном попрямували до місця на яке вказував ОСОБА_13 . Всі у човні були в рятувальних жилетах, але на свідку він не був застебнутий. ОСОБА_13 жилет дав ОСОБА_22 . Він не побачив перешкоду і човен перекинувся. Одразу після цього бачив усіх на воді. У воді свідок скинув куртку разом з жилетом, ОСОБА_4 плив попереду і свідок поплив за ним та назад вже не дивився. Коли виплив почали звати інших, але не знайшли більше нікого. Інструктаж з охорони праці ОСОБА_4 проводив. Свідок повинен був відвезти ОСОБА_13 назад після того як той вказав би місце, де були браконьєри, а інспекторів залишити там. Потім він повинен був забрати інспекторів. ОСОБА_4 як йому себе поводити не наказував.

Свідок ОСОБА_23 дав показання, що він з ОСОБА_13 та ОСОБА_24 виїхали на риболовлю до Десни та святкували Пасху. Біля 12 години ночі ОСОБА_13 сказав, що приїдуть працівники рибоохорони. Коли вони приїхали свідок був у машині та у вікно бачив, що вже сіріло, але сонце ще не встало. Потім ОСОБА_24 сказав, що ОСОБА_13 поплив з ними. Вони довго чекали на нього, але поїхали не дочекавшись. Дорогою ОСОБА_24 повідомили про те, що сталося. Жилетів та інших рятувальних засобів у ОСОБА_13 свідок не бачив, але зазначає, що сидів у машині. ОСОБА_13 плавати не вмів.

Свідок ОСОБА_24 дав показання, що також був з ОСОБА_23 та ОСОБА_13 на Десні. Вони приїхали увечері та коли сиділи на березі ОСОБА_13 подзвонили і він сказав, що працівники рибінспекції попросили його зранку показати місця. Вранці вони приїхали на човні утрьох і ОСОБА_13 сказав, що поїде з ними. Сонце ще не зійшло, але надворі вже було видно. Рятувальних засобів ОСОБА_13 не брав. Працівники рибінспекції були у камуфльованих куртках. Жилетів на них свідок наче не бачив. ОСОБА_13 жилет не надягав. Коли свідок вже приїхав додому, то знайомий ОСОБА_13 йому повідомив, що човен перекинувся і двоє виплили, двоє ні.

Згідно з копією протоколу огляду місця події від 07.05.2013 була оглянута ділянка річки Десна, де відбулося перевертання плавзасобу, але нічого виявлено не було.

Човен ОСОБА_14 також не був знайдений під час оглядів місця події від 15.08.2013, 16.08.2013, 17.08.2013, 18.08.2013 в ході яких, відповідно до копій протоколів цих слідчих дій, оглядалися ділянки річки Десна.

У відповідності до копії протоколу огляду місця події від 14.05.2013 року в р.Десна біля «Княжого граду» виявлено труп чоловіка повної тілобудови вдягнутого в чорні штани, чорний реглан та чорну куртку.
За висновком судово-медичної експертизи № 412 смерть ОСОБА_13 , труп якого був виявлений під час зазначеного огляду місця події настала внаслідок механічної асфіксії від утоплення у воді приблизно 07.05.2013 та будь-яких тілесних ушкоджень трупа не виявлено.
У відповідності до копії протоколу огляду місця події від 15.05.2013 року біля рятувальної станції розміщеної за адресою м.Чернігів, вул.Набережна, 14, що поруч з р.Десна виявлено труп чоловіка вдягнутого в камуфляжні куртку та штани, футболку чорного кольору.
За висновком судово-медичної експертизи № 416 смерть ОСОБА_15 настала внаслідок механічної асфіксії від утоплення у воді приблизно 07.05.2013 та будь-яких тілесних ушкоджень трупа не виявлено.
За висновком експерта № 1144, та акту судово-медичного дослідження № 4 у зразках води, що були відібрані з р.Десна в районі с.Ульянівка Чернігівського району та області наявні живі особини діатомового планктону пінулярія клас ІІ, родина І, рід 2.
У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 701 планктон виявлений при експертизі трупа ОСОБА_15 та планктон виявлений в зразку води відібраної на місці події, що мала місце 07.05.2013 на р.Десна в районі села Ульянівка співпадає, це є: діатомовий планктон пінулярія клас ІІ, родина - 1, рід 2.
За висновком судово-медичної експертизи № 700, виявлений діатомовий планктон у бирці від трупу ОСОБА_13 у вигляді пінулярія та виявлення діатомового планктону пінулярія з зразку води, відібраного з місця події, що мала місце 07.05.2013 року на річці Десна, свідчить про те, що утоплення ОСОБА_13 мало місце у водоймі ( р.Десна) в районі с.Ульянівка.
Під час слідчих експериментів, проведених 07.08.2013 за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , останні вказали місце, де вийшли на воду, напрямок руху човна проти течії та за течією та місце ймовірного перекидання човна.
Під час слідчого експерименту, проведеного 15.08.2013 року за участю свідка ОСОБА_23 , останній підтвердив, що хлопці, які під`їхали до них на човні були в камуфляжному одязі та на вулиці сіріло, але видно стало десь через 15-20 хвилин. Після того як всі поїхали, вони чекали близько годину, а потім поїхали додому.
Відповідно до копії протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_23 та ОСОБА_24 від 01.11.2013 вони заявили, що на вулиці сіріло і вони могли розрізняти обличчя та одяг.

Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності №10140 складеним 26.04.2017, експерт ОСОБА_25 дійшла наступних висновків.

Здійснення рибоохоронного рейду не відноситься до робіт з підвищеною небезпекою. Працівники, що виконують рибоохоронні рейди, повинні при прийомі на роботу проходити вступний та первинний інструктаж, а також навчання та перевірку знань з питань охорони праці, в процесі роботи - повторний інструктаж з періодичністю 1 раз на 6 місяців, при видачі плану - наказу на проведення рибоохоронних рейдів - цільовий інструктаж, та щорічну перевірку знань з питань охорони праці, як це передбачено ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та Типовим положенням про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

Організація та проведення інструктажу ОСОБА_15 , в цілому, відповідали вимогам ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

Проведення ОСОБА_15 цільового інструктажу при видачі плану - наказу на проведення рибоохоронного рейду не керівником структурного підрозділу, а спеціалістом з охорони праці суперечить вимогам п. 6.8. Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

З гр. ОСОБА_13 інструктажі, передбачені Типовим положенням про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, не проводились, в зв`язку з тим, що він перебував на човні «Казанка» в якості пасажира.

Функціонування системи управління охорони праці в управлінні Чернігіврибоохорони не в повній мірі відповідало вимогам нормативних документів, що діють в галузі охорони праці.

Маломірне (мале) судно «Казанка», реєстраційний № НІГ 1643-К, не відповідало вимогам п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.1 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України.

Допустиме навантаження малого судна «Казанка» складає -400 кг. В Акті розслідування аварійної події, яка сталася із судном, державний номер НІГ-1643-к...» від 03.06.2013 та актах форми Н-5 та Н-1 перевищення навантаження судна «Казанка» під час здійснення рибоохоронного рейду 07.05.2013 не зафіксоване.Виходячи з показань ОСОБА_14 від 07.05.2013 під час здійснення рибоохоронного рейду 07.05.2013 було допущене перевантаження судна «Казанка» більше, ніж на 100 кг.

Працівники Чернігіврибоохорони, зокрема державні інспектори ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , були забезпечені необхідними засобами індивідуального захисту, необхідними під час перебування на воді, а саме жилетами робочими страхувальними (ЖРС). Жилети ЖРС пройшли перевірку технічного стану, визнані придатними до експлуатації, що зафіксовано у відповідному акті.

Залучення для проведення рибоохоронного рейду судна, що належить на правах приватної власності громадському інспектору рибоохорони-члену рейдової групи, не суперечить вимогам нормативних документів.

Умови проведення рибоохоронного рейду 07.05.2013 не відповідали вимогам пп. 3.2, 5.6 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, пп. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 5.6, 7.1, 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України. Залучення ОСОБА_13 до проведення рибоохоронного рейду як сторонньої особи суперечить наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012.

Під час організації рибоохоронного рейду, який повинен був проводитись в період з 24.04.2013 по 14.05.2013 рейдовою групою під керівництвом старшого групи провідного державного інспектора ОСОБА_4 , начальником Чернігіврибоохорони ОСОБА_18 не були дотримані вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 2.1. Загальних вимог, п. 2.5 Порядку .

Під час проведення рибоохоронного рейду 07.05.2013 старшим рейдової групи ОСОБА_4 , не було дотримано вимоги п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», наказу - начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012.

Причиною нещасного випадку, що стався з ОСОБА_15 та ОСОБА_13 07.05.2013, є перевертання малого моторного човна «Казанка» внаслідок наїзду на підводну перешкоду. Обставинами, що обумовили настання даного нещасного випадку, є невикористання або використання в незастебнутому стані рятувальних жилетів, здійснення рейду у темний час доби (до сходу сонця) в умовах обмеженої видимості, перевантаження судна.

В причинному зв`язку з настанням даного нещасного випадку знаходиться невиконання провідним державним інспектором Чернігіврибоохорони ОСОБА_4 наступних вимог нормативних документів: п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012. В якості заходів безпеки необхідно було дотримуватись вищевказаних вимог нормативних документів.

Під час допиту експерта ОСОБА_25 в судовому засіданні вона пояснила, що вихідні дані брала з матеріалів кримінального провадження, які їй були надані, а також враховувала вирок Чернігівського районного суду від 17.04.2014, яким було засуджено ОСОБА_14 за вчинення злочину передбаченого ст.291 КК України. П. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України відносяться до норм, що стосуються безпеки життєдіяльності, а ст. 14 Закону України «Про охорону праці» відноситься до законодавства про охорону праці. ОСОБА_15 також був зобов`язаний виконувати норми ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Також зазначила, що відсутність у даного судна ходової сигналізації та той факт, що воно не було приписане до човнової станції не знаходиться у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, а причинний зв`язок невиконання вимог п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України з настанням нещасного випадку, зазначений у її висновку помилково, оскільки в мотивувальній частині вона про це пише. Причинний зв`язок між залученням ОСОБА_13 до рейду та нещасними випадком з ним полягає у тому, що якби його не взяли у човен негативні наслідки у виді його загибелі не настали б.

Згідно з вироком Чернігівського районного суду від 17.04.2014 року ОСОБА_14 засуджено за вчинення злочину передбаченого ст.291 КК України за таких обставин.

07 травня 2013 року, у період часу з 04 години 00 хвилин по 04 годину 30 хвилин судноводій ОСОБА_14 на власному моторному прогулянковому човні «Казанка» з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_1 з човновим двигуном «Вихор 25» разом із пасажирами, які перебували у човні провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибоохорони ОСОБА_4 , головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибоохорони ОСОБА_15 та громадянином ОСОБА_13 вийшов на воду річки Десна в районі села Ульянівка Чернігівського району Чернігівської області з метою проведення рибоохоронного рейду. ОСОБА_14 , керуючи човном здійснив зіткнення з невідомою перешкодою, що в подальшому призвело до перекидання човна і спричинило загибель ОСОБА_15 та ОСОБА_13 ..
Таким чином, ОСОБА_14 порушив п.3.2 Правил, яким передбачено, що рух маломірних (малих) суден повинен здійснюватись тільки в світлий час доби, від сходу і до заходу сонця та пп.11,12 п.5.6 Правил, які передбачають те, що судноводіям маломірних суден забороняється здійснювати рух при видимості менше 1000 метрів та виходити в плавання у темний час доби на моторних човнах, вийшов у плавання на воду річки Десна в темний час доби, до сходу сонця та здійснював рух при видимості менше 1000 метрів.
Також, порушив п.5.4 Правил, яким передбачено, що під час плавання на безпалубному маломірному судні пасажири та судноводій повинні бути одягнені в рятувальні жилети (нагрудники), при цьому здіснював плавання на маломірному судні, на борту якого були пасажири ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 без одягнутих рятувальних жилетів (нагрудників).
У порушення п.5.2 Правил, яким передбачено, що судноводії маломірних (малих) суден зобов`язані забезпечувати безпеку плавання судна та пасажирів та в порушення п.1.4.1 «а» «Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 16.02.2004 № 91, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.07.2004 за № 872/9471, яким передбачено, що судноводії повинні виявляти пильність з метою запобігання небезпеці для людського життя, ОСОБА_14 під час руху судна не забезпечив належного спостереження за водною поверхнею та здійснив зіткнення з невідомою перешкодою, що в подальшому призвело до перекидання човна і спричинило загибель ОСОБА_15 та ОСОБА_13 сталася внаслідок порушення ним пунктів 3.2, 5.2, 5.4, 5.6, 11, 12 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області.
ОСОБА_4 також інкримінується порушення п.3.2 зазначених Правил, оскільки він випустив човен на воду в темний час доби. Також він обвинувачується у тому, що випустив на воду човен, який не був обладнаний ходовою сигналізацією (п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України), був перезавантажений (п.7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України), пасажири та судноводій не були одягнуті в рятувальні жилети (п.5.4 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області) та допустив до проведення рейду сторонню особу (наказ начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012).
Сторона захисту посилається на роз`яснення викладені в пунктах 5 та 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 12.06.2009 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва». В них зазначено, що судам необхідно враховувати, що за статтею 271 КК відповідальність настає за порушення вимог законодавства про охорону праці на виробництві. Відповідальність за порушення вимог законодавства щодо безпеки осіб під час здійснення іншої діяльності залежно від конкретних обставин справи настає за статтями КК про злочини проти життя та здоров`я особи, у сфері службової діяльності, проти довкілля тощо.
Як виробництво слід розуміти не тільки діяльність, пов`язану безпосередньо зі створенням продукції, а й будь-яку діяльність підприємства, установи, організації чи громадянина-суб`єкта підприємницької діяльності, в основі функціонування якої лежить праця людини, спрямована на одержання суспільно-корисного результату. Судам необхідно враховувати, що суб`єктом злочину, передбаченого статтею 271 КК , є службова особа підприємства, установи, організації, яка на підставі наказу адміністрації, посадової інструкції чи відповідно до займаної посади має спеціальні обов`язки з охорони праці, або громадянин-суб`єкт підприємницької діяльності.
У разі порушення вимог законодавства про охорону праці, що потягло кримінально-правові наслідки, іншими службовими особами останні з урахуванням обставин справи можуть нести відповідальність за злочини у сфері службової діяльності, а рядові працівники - за злочини проти життя та здоров`я особи.
Потерпілими від аналізованого злочину можуть бути тільки особи, які мають постійний чи тимчасовий зв`язок з певним підприємством, установою, організацією чи з виробничою діяльністю громадянина-суб`єкта підприємницької діяльності (безпосередньо працюють, прибули у відрядження, на практику, стажування або діяльність яких пов`язана з цим виробництвом тощо).
Особи, які не пов`язані із зазначеним виробництвом, не можуть визнаватися потерпілими від цього злочину (представники контролюючих органів, замовники продукції чи послуг, особи, які випадково опинилися на території підприємства, установи, організації тощо).
Отже, для визнання ОСОБА_4 суб`єктом злочину передбаченого ч.2 ст.271 КК України, сторона обвинувачення повинна довести, що на підставі наказу адміністрації, посадової інструкції чи відповідно до займаної посади він мав спеціальні обов`язки з охорони праці, а враховуючи формулювання обвинувачення, то ці обов`язки з охорони праці повинні бути покладені на нього як на старшого рейдової групи при випуску човнів на воду.
Так, дійсно ОСОБА_4 був посадовою особою Чернігіврибоохорони. Натомість, жоден з нормативних актів, зазначених в обвинуваченні не містить спеціальних обов`язків старшого рейдової групи щодо охорони праці при випуску човнів на воду. Норма статті 14 Закону України «Про охорону праці» є загальною, а не спеціальною, нормою та розповсюджується на всіх працівників, виконувати її був зобов`язаний не лише ОСОБА_4 , а й ОСОБА_15 .
Крім того, наказом начальника управління від 15.04.2013 №54-о відповідальним за здійснення контролю за додержанням працівниками технологічних процесів, правил охорони праці, використання засобів колективного та індивідуального захисту був призначений ОСОБА_26 , головний спеціаліст з охорони праці, а в разі його відсутності ОСОБА_27 . За пунктом 1.9 посадової інструкції провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибоохорони, для виконання завдань згідно посади в підлеглості провідного державного інспектора може знаходитися особовий склад (провідний державний інспектор, водій, сторож). Слід зазначити, що ОСОБА_15 був головним державним інспектором, а тому не міг знаходитися в підлеглості у ОСОБА_4 , який був провідним державним інспектором.
Виходячи з цих же роз`яснень, ОСОБА_13 не може бути потерпілим від злочину передбаченого ч.2 ст.271 КК України, оскільки, на час загибелі, не перебував з Чернігіврибоохороною у трудових відносинах. Залучення його до рейду не підтверджено доказами, оскільки обвинувачений та ОСОБА_14 стверджували, що у човен його взяли щоб той лише показав місце і в самому здійсненні рейду він участі брати не мав. Саме знаходження ОСОБА_13 у човні не свідчить про включення його до рейдової групи, а зазначені твердження ОСОБА_4 та ОСОБА_14 не спростовані наданими стороною обвинувачення доказами.
Також стороною обвинувачення, поза розумним сумнівом, не доведено, що рибоохоронний рейд на час перекидання човна вже розпочався, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_14 стверджували, що сам рейд повинен був розпочатися на пісківській затоці, а човном вони лише слідували до місця здійснення рейду. Слід також зазначити, що до перекидання човна жодних рибоохоронних заходів ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_15 здійснено не було.
Як роз`яснено у пункті 22 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України якщо під час виконання різних робіт за допомогою транспортних засобів було порушено правила безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, відповідальність настає саме за порушення цих правил, незалежно від місця, де їх було порушено.
Якщо ж особа під час виконання таких робіт (навіть під час руху чи експлуатації транспорту) порушила не ці, а інші правила (наприклад, правила охорони праці, правила безпеки на вибухонебезпечних підприємствах тощо), її дії за наявності до того підстав підлягають кваліфікації за статтями КК, які передбачають відповідальність за недодержання саме інших правил, а у відповідних випадках - за злочини проти життя та здоров`я особи або за знищення чи пошкодження майна.
Отже відповідно до вироку Чернігівського районного суду від 17.04.2014 року яким ОСОБА_14 засуджено за вчинення злочину передбаченого ст.291 КК України, загибель ОСОБА_15 та ОСОБА_13 спричинило перекидання човна внаслідок порушення ОСОБА_14 пунктів 3.2, 5.2, 5.4, 5.6, 11, 12 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області.
Експерт ОСОБА_25 у висновку та під час допиту зазначала, що в причинному зв`язку з настанням даного нещасного випадку знаходиться невиконання провідним державним інспектором Чернігіврибоохорони ОСОБА_4 наступних вимог нормативних документів: п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012. В якості заходів безпеки необхідно було дотримуватись вищевказаних вимог нормативних документів. Наявність цього причинного зв`язку вона обгрунтувала тим, що порушення допущені ОСОБА_14 не виключають причинного зв`язку наслідків з порушеннями ОСОБА_4 .

Суд погоджується зі стороною обвинувачення та вважає, що обставини відсутності рятувальних жилетів на ОСОБА_13 та ОСОБА_15 при перекиданні човна, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_24 , який не бачив рятувальних жилетів коли члени рейдової групи забирали ОСОБА_13 та протоколами огляду місця події в яких при огляді тіл ОСОБА_13 та ОСОБА_15 рятувальні жилети не були виявлені.

Разом з цим, хоча й роз`яснення Пленуму Верховного Суду України не є нормативними актами, суд погоджується з їх логікою та доходить висновку, що ОСОБА_4 в даному випадку не є суб`єктом злочину передбаченого ст.271 КК України, оскільки на нього не були покладені спеціальні обов`язки, як на старшого рейдової групи, щодо охорони праці при випуску човна на воду. Також слід констатувати, що ОСОБА_13 не може бути потерпілим від злочину передбаченого ст.271 КК України, оскільки не перебував у трудових відносинах з Чернігіврибоохороною. Крім цього, суд вважає недоведеним, що на час перекидання човна рейд вже був розпочатий, оскільки до цього відсутні документальні підтвердження, а пояснення працівників Чернігіврибохорони, допитаних в судовому засіданні щодо початку здійснення рейду (а так само і обов`язків старшого рейдової групи) є різними та грунтуються на їх особистому сприйнятті нормативних актів щодо здійснення рейду.

За нормами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.271 КК України, оскільки він не є суб`єктом даного злочину. Перекваліфікація його дій не покращить становище обвинуваченого, оскільки буде порушено його право на захист від іншого обвинувачення.

Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_4 слід виправдати за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.271 КК України.

Цивільні позови потерпілих на підставі ч.3 ст.129 КПК України підлягають залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 14880 грн. слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 271 КК України та виправдати.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 14880 грн. віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1