УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000386 від 05.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу, серія та номер: 931 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , на підставі якого ОСОБА_6 передала у власність, а ОСОБА_5 прийняла у власність квартиру під АДРЕСА_1 (згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2015 року, індексний номер 41713707), що складається з 3 житлових кімнат загальною площею 74.2 кв. м. Зазначена квартира була придбана за 943 227 гривень.

Після набуття права власності на зазначену квартиру ОСОБА_5 мешкала в ній. Але, 05.04.2018 року о 7 годині ранку до квартири АДРЕСА_2 зайшли невідомі люди, що представилися представниками ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусили звільнити приміщення, змінили замки вхідної двері та повідомили, що станом на 28 березня 2018 року ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору відступлення права вимоги, серія та номер: 649-650, укладеного 13.02.2012 року (згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2018 року індексний номер витягу 119712288).

27.04.2006 між ОСОБА_6 та АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був укладений кредитний Договір №1589-08. В якості забезпечення зобов`язання по Кредитному договору 27 квітня 2006 року між нею та банком також був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за № 1657, за яким предметом іпотеки була квартира під АДРЕСА_1 , і належала їй на праві приватної власності.

13.02.2012 між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 » був укладений Договір відступлення прав вимоги за вищевказаним договором іпотеки, а 22 травня 2015 року TOB ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 травня 2015 року у справі 522/7981/15-ц (суддя ОСОБА_9 ) за позовом ОСОБА_6 до ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання правочину недійсним, Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 1657, був визнаний недійсним. Це було здійснене ОСОБА_6 для того, щоб, в першу чергу, скасувати заборону відчуження спірної квартири, та вчинити дії щодо продажу майна.

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 13.07.2015 року у справі № 522/11820/15-ц (суддя ОСОБА_10 ) за позовом ОСОБА_6 до ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання правочину недійсним та визнання права власності, визнано недійсним Договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки 649-650, укладений 13 лютого 2012 року між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 , була скасована реєстрація права власності на квартиру під АДРЕСА_1 за ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчинена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

Останнє рішення було згодом скасоване (ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 04.08.2016 року), та позовні вимоги були залишені без розгляду ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 24.11.2016 року.

Але, до скасування цього рішення та відновлення заборони відчуження квартири, ОСОБА_6 , знаючи, що в неї є непогашений кредит перед ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що кредитні зобов`язання забезпечувалися іпотекою квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що є спір щодо цієї квартири з ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала продавати її.

За договором купівлі-продажу (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2015 року), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

В пункті 1.2. цього договору купівлі-продажу ОСОБА_6 зазначила, що вона, як продавець, гарантує, що: незастережних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням квартири, немає; від Покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору; усі інженерні комунікації перебувають у робочому стані і функціонують за призначенням; до укладення цього договору квартира іншим особам не відчужена; під забороною (арештом) та в заставі, в тому числі податковій, не перебуває; боргом за житлово комунальні послуги не обтяжена; яка внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передана, як юридична адреса не використовується; щодо неї відсутні судові спори; самовільних переобладнань немає; в цій квартирі неповнолітні, малолітні діти, непрацездатні та інші особи не зареєстровані та не проживають; внаслідок продажу квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі, неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних та інших осіб, яких ОСОБА_6 зобов`язана утримувати за законом чи договором; вказана квартира не надана в користування наймачам (орендарям); обтяжень, а також будь яких прав у третіх осіб щодо неї не має; будинок, в якому розташована квартира, не належить до пам`яток історії та культури, не визнано аварійним або таким, що підлягає зносу; не укладається під впливом тяжкої обставини; квартира знаходиться у стані, повністю придатному для використання її за цільовим призначенням.

Таким чином, ОСОБА_6 , знаючи про те, що спірна квартира була забезпеченням її кредитних зобов`язань, була обтяжена іпотекою, відчужена третім особам, право власності переходило до третіх осіб, квартира була арештована, квартира перебувала у декількох судових спорах, що на квартиру постійно претендують треті особи, все ж гарантувала в договорі про відсутність таких негативних обставин, умисно ввела в оману ОСОБА_5 про безпечність придбання у Орловської цієї квартири. Внаслідок чого ОСОБА_5 втратила і квартиру і гроші, які вона сплатила ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 мала умисел на привласнення грошових коштів належних ОСОБА_5 , знаючи достеменно, що щодо квартири за адресою: АДРЕСА_3 , тривають судові спори, що ця квартира у будь який момент може перейти у власність АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » або іншої особи, що придбає права у банка на спірну квартиру.

ОСОБА_6 знала, що після підписання договору купівлі продажу передати повноцінно у власність ОСОБА_5 спірну квартиру вона не в змозі, що після отримання грошей від ОСОБА_5 . ОСОБА_6 не збиралася виконувати свої зобов`язання за цим договором.

Крім того, до СУ ГУНП в Одеській області надійшло клопотання про накладення арешту на майно відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 просить накласти арешт на вказану в клопотанні квартиру.

Також, потерпіла ОСОБА_5 подала цивільний позов про визнання цивільним позивачем та відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, яка складає 943 227 гривен.

На даний час, виникла необхідність здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 що за адресою: АДРЕСА_4 , з метою ознайомитись з матеріалами cудової справи №522/7981/15-ц (провадження №2/522/6020/15)за позовом ОСОБА_6 до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання правочину недійсним, - та вилучити копії документів та звукозаписи судових засідань, які будуть мати відношення до даного кримінального провадження.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, разом з цим від слідчого надійшла заява, в якій остання просила розгляд клопотання здійснювати за її відсутності.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається, зокрема, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Стороною обвинувачення, в порушення вимог ст. 132 КПК України, до матеріалів клопотання не долучено доказів, підтверджуючих обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, які викладені в клопотанні, що позбавляє слідчого суддю перевірити викладені в клопотанні обставини. Крім того, в клопотанні відсутнє обґрунтування того, яке значення мають документи, до яких сторона обвинувачення просить надати тимчасовий доступ, для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також відсутнє обґрунтування можливості використання як доказів відомостей, що містяться в документах.

В порушення вимог ч. 6 ст. 163 КПК України, в клопотанні та долучених матеріалах відсутнє обґрунтування того, що вказані в клопотанні документи неможливо отримати іншим способом, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги неналежне обґрунтування та недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 131, 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000386 від 05.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1