Справа № 459/2625/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
26.05.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить скасувати постанову від 15.05.2014 року про закриття кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 120, ч. 1 ст. 115 КК України, прийняту слідчим СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 , і направити кримінальне провадження для відновлення слідства. В обґрунтування скарги послався на те, що 12 липня 2011 року, біля гуртожитку, що по вул. Львівській у м. Червонограді, було виявлено тіло його неповнолітнього сина ОСОБА_6 з численними тілесними ушкодженнями, від яких наступила його смерть. Вважає, що слідчим не встановлено, як і чому загинув його син. Слідство не було проведено повно, всесторонньо та об`єктивно, оскільки не вирішеними залишилися питання: де зв`язка ключів, які були у сина; де його картка до мобільного телефону; як і за яких обставин в його організмі з`явився алкоголь, який виявлений при розтині трупа; при яких обставинах і чому він з`явився біля вказаного гуртожитку, де виявили його труп; причину восьми розривів тканини на джинсах сина; де і при яких обставинах виникли садна в крижовій ділянці, поодинокі в ділянці сідниць, а також садно в ліктьовому краю правого зап`ястка, які вказуються в експертному висновку; якщо ушкодження, які отримані в момент падіння, виникли при контакті з якимись тупими предметами, як і вісім розривів тканини на задній половині штанів справа та три розриви у задній половині трусів, то як це узгоджується з іншими висновками експертів, про те що механізм падіння міг бути координованим, з положення стоячи на ногах, з послідовним падінням на ноги і ударом задньою та правою боковою поверхнею тіла; чому не було досліджено того факту, що при падінні тіло контактувало з тупими предметами, від яких утворилися вказану ушкодження, то падіння не могло бути за вищеописаним механізмом, та ще й координованим, оскільки зачіплялося за якийсь предмет, тому повинно було перевертатися, а не падати на ноги; чому, якщо окремі тілесні ушкодження утворилися ще в процесі падіння при контакті з твердими предметами, а експерти вказують, що поетапного падіння не має, чи не суперечить це одне одному; чому, якщо тіло падало і приземлялося на ноги, всі основні тілесні ушкодження з правої сторони тіла; чому експерти не виключають, що падіння могло бути з прискоренням, шляхом відштовхування чи виштовхування; чи не отримав син розриви на одязі і тілесні ушкодження в іншому місці, а згодом був викинутий з гуртожитку для ініціювання самогубства; чому досі не допитані жителі місцевих будинків, які в первинних поясненнях показали, що напередодні вночі чули гул мотоцикла поблизу гуртожитку; чому не встановлений цей мотоцикл і особи, які мають до нього відношення; чому не витребувані від оператора мобільного зв`язку дані щодо зафіксованих контактів на мобільному телефоні його дружини, оскільки з її мобільного телефона проходило спілкування з ОСОБА_7 напередодні смерті ввечері; чому йому з дружиною погрожували після факту смерті, якщо злочину не має; чому в повному обсязі не досліджено алібі ОСОБА_8 ; чому не витребувані знімки місцевості з супутника, де виявлено труп сина за час, з яким нібито пов`язується його смертельне травмування. 15.05.2014 року слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження. Дану постанову вважає незаконною, оскільки слідчий не вжив усіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.
Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та пояснив, що відношення слідчого до нього було некоректним. В постанові не було зафіксовано, що на тілі його сина була кров. Просить задовольнити скаргу.
Представник скаржника скаргу підтримав та пояснив, що з моменту смерті ОСОБА_9 пройшло три роки, однак формально причини смерті досі не встановлено. В постанові не зазначено, що сталося з неповнолітнім ОСОБА_9 . Просить задовольнити скаргу.
Старший слідчий СВ Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ним було прийнято рішення щодо закриття кримінального провадження, так як не був доведений факт доведення до самогубства. Під час досудового розслідування були проведені огляд трупа, речей, будинку, біля якого труп знайдений. Місцезнаходження сім-картки загиблого встановити не можливо. Був досліджений одяг, ушкодження одягу відповідають ушкодженням на тілі трупа. Дані ушкодження утворилися внаслідок падіння ОСОБА_9 . З експертизи видно, що тілесні ушкодження утворилися внаслідок падіння, інших ушкоджень у ОСОБА_9 не було. Факту винесення і випихання тіла з висоти не має. Були допитані жителі сусідніх будинків. Люди не пригадують обставин даної справи. До ОСОБА_9 був телефонний дзвінок, від особи, яку батьки ОСОБА_9 підозрюють у вбивстві. Однак, згідно роздруківкою, спілкування не відбулося. Як ОСОБА_9 опинився біля гуртожитку, встановити не можливо. Слідством встановлено, що смерть настала від падіння. Слідством не встановлено куди зникла сім-картка мобільного зв`язку ОСОБА_9 та зв`язка ключів. На тілі також виявлено ушкодження, яке виникло за 4-6 днів до смерті, його походження не встановлено. Особи, які чули гул мотоцикла, не допитувалися, оскільки це було вночі, коли ОСОБА_9 ще був вдома. Не витребовувалася роздруківка дзвінків матері ОСОБА_9 , оскільки дзвінки мали місце після смерті останнього. Просить відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, його представника та слідчого, з`ясувавши обставини розглядуваного питання, вважаю, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оскаржуване рішення таким вимогам закону відповідає, виходячи з наступного.
Такий висновок слідчого відповідає зібраним у кримінальному провадженні доказам, а тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим не може бути скасованою.
Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги з наступних підстав.
Зі змісту скарги випливає, що на момент смерті у ОСОБА_9 повинна була б бути зв`язка ключів та картка до мобільного телефона, однак відсутні будь-які дані про те, що на цей момент ОСОБА_9 мав при собі такі предмети. Крім того, скаржником не надано обґрунтованих пояснень щодо значення цих предметів для кримінального провадження, зокрема, доказів неправомірного використання попередньо можливо викрадених у ОСОБА_9 ключів.
Не заслуговує на увагу й зауваження скаржника щодо появи в організмі ОСОБА_9 алкоголю, оскільки, згідно з актом огляду трупа ОСОБА_9 : шлунок цілий, в ньому знаходиться біля 10-15 мілілітрів рідини без стороннього запаху. У сечовому міхурі виявлено прозору рідину, об`ємом 300 мілілітрів. При судово-токсикологічному дослідженні трупа виявлено 0,44% проміле етилового спирту. Відповідно до акта додаткового судово-медичного дослідження № 371/2011 від 24.01.2012 року згадана концентрація етанолу в крові судово-медичній оцінці не підлягає у зв`язку з тим, що з боку трупа відмічалися початкові ознаки пізніх трупних змін гниття, при якому можливе новоутворення алкоголю в організмі.
Щодо питання розміщення трупа біля стін гуртожитку, то, як видно з акта додаткового судово-медичного дослідження № 371/2011 від 24.01.2012 року, відсутність ознак поетапного падіння при розташуванні тіла на відстанях 2,20м та 3,30м від стін будівлі, біля якої було виявлено тіло, дало можливість експерту висловитись про те, що в даному випадку мало місце падіння з деяким попереднім прискоренням, тобто внаслідок виштовхування або відштовхування. При дослідженні трупа не виявлено яких-небудь судово-медичних даних для встановлення, чи мало місце виштовхування з поверхні чи відштовхування від поверхні.
Згідно з комісійним судово-медичним дослідженням № 135 від 11.06.2012 року, судово-медичних даних, які б дозволили встановити, з якої висоти мало місце падіння ОСОБА_9 , немає. Механізм утворення ушкоджень в даному випадку міг бути наступним: падіння на нижні кінцівки і послідуюче падіння і удар задньою та правою боковою поверхнею тіла; в момент падіння був контакт з якимись тупими предметами, від чого утворились розриви тканини на задній половинці штанів (справа у верхній частині два, вісім на задній половинці справа в нижній частині, три розриви на задній половинці трусів).
Відповідно до висновку комісійної комплексної судово-медичної медико-криміналістичної експертизи № 45 від 08.04.2013 року, характер виявлених при розтині трупа неповнолітнього ОСОБА_9 ушкоджень на тілі та пошкоджень на одязі свідчать, що в момент приземлення контакт був нижніми кінцівками, грудною кліткою, сідницею, поперековою ділянкою, шиєю, ділянкою лівої брови. Всі виявлені на тілі неповнолітнього ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок падіння з висоти. Виявлені на тілі неповнолітнього ОСОБА_9 тілесні ушкодження характерні для утворення при падінні з висоти. Яких-небудь тілесних ушкоджень на тілі неповнолітнього ОСОБА_9 , які б свідчили про те, що він утримувався за будь які предмети до падіння, або його утримували сторонні особи за руки перед падінням немає.
За таких обставин твердження скаржника щодо неможливості утворення при падінні з висоти 8 розривів на джинсах та 3 розриви на трусах неповнолітнього ОСОБА_9 , садна в крижовій ділянці, поодиноких саден в ділянці сідниць, садна в лівому краю правого зап`ястка, спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в іншому місці та подальшому імітування самогубства є безпідставним та додатково спростовується даними акта додаткового судово-медичного дослідження № 371/2011 від 24.01.2012 року.
Згідно з актом комісійного судово-медичного дослідження № 135 від 11.06.2012 року, синець на задній поверхні лівого стегна має час виникнення не менше 4-6 днів до смерті.
З поданого слідчим фотографічного зображення № 4 загального вигляду трупа ОСОБА_9 видно, що частина його тіла знаходиться на асфальтному (залізобетонному) покритті, з чого можна зробити висновок про те, що у момент падіння відбувся контакт тіла і з твердим тупим предметом, а не лише з грунтом, як про це зазначає скаржник.
Щодо поетапності падіння, то, як зазначено у висновку комісійної комплексної судово-медичної медико-криміналістичної експертизи № 45 від 08.04.2013 року, механізм падіння неповнолітнього ОСОБА_9 міг бути наступним: з положення, стоячи на ногах і послідуюче падіння і удар задньою правою боковою поверхнею тіла. Категорично визначити, у якому положенні відбувалось падіння неповнолітнього ОСОБА_9 , неможливо. Абсолютних ознак поетапного падіння немає. Однак ушкодження на одязі, тілі говорять про можливість контакту тіла в момент падіння з якимись тупими предметами. Висловитися про попереднє прискорення та відштовхування від поверхні неможливо.
Згідно з висновком комплексної посмертної судово-психолого-психіатричної експертизи від 18.10.2013 року № 667, у процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не знайдено жодної обставини, які б вказували на можливість стороннього спричинення неповнолітньому ОСОБА_9 насильницької смерті та не встановлено будь-яких фактів вчинення стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 психологічного тиску зі сторони сторонніх осіб.
Невстановлення під час досудового розслідування інших обставин: хто напередодні вночі був у закинутому гуртожитку та їздив на мотоциклі, чи міг ОСОБА_9 перед смертю їздити на мотоциклі та під час руху впасти з мотоцикла та отримати тілесні ушкодження, про зміст спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_7 напередодні смерті ввечері, на думку слідчого судді, не мають значення для даного кримінального провадження, оскільки були предметом перевірки слідчого та не дали позитивних результатів, які б могли свідчити про наявність у діях певних осіб ознак злочинів, передбачених ч. 3 ст. 120, ч. 1 ст. 115 КК України.
Твердження скаржника про те, що йому та його дружині погрожували після смерті сина будь-якими доказами не підтверджене, тому оцінюється судом як необґрунтоване.
Зі змісту скарги слід дійти висновку про те, що органом досудового розслідування перевірялася можливість вчинення злочину ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_9 і така версія не підтвердилася. Маючи сумнів у непричетності до смерті свого сина ОСОБА_8 , у судовому засідання скаржником та його представником не зазначено, у чому саме полягає неповнота дослідження алібі стосовно нього.
З огляду на наведені вище фактичні дані, слідчий суддя вважає, що відсутність у матеріалах кримінального провадження знімків супутника, де виявлено труп ОСОБА_9 , не вплинуло на неповноту досудового розслідування.
За таких обставин у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Суддя: ОСОБА_1