Єдиний унікальний номер справи № 755/1880/15-к Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2755/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,

захисника ОСОБА_7
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 30 серпня 2019 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, прийшов до висновку, про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з метою уникнення ризиків зазначених в п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції було недостатньо з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Зокрема, апелянт стверджує, що при продовженні строку тримання під вартою, судом першої інстанції не було враховано, що він вину свою у вчиненні злочину визнав, а тому підстав вважати, що він буде уникати кримінальної відповідальності, чи продовжувати злочинну діяльність не має. Зазначає, що перебував в зоні АТО, захищав Україну, був поранений та перебував у госпіталі, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Злочин вчинив перебуваючи у складному матеріальному становищі, оскільки його дитина тяжко хворіла та потребувала постійного лікування та операції. Вказує, що наміру переховуватись від суду не має, так як зацікавлений у найшвидшому розгляді справи, оскільки має бажання допомагати вагітній дружині, яка на даний час перебуває в лікарні Охмадит з його сином.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадженняне було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0014960 від 02.11.2014 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Судом першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , була заслухана думка прокурора, надані пояснення обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Також, колегія суддів погоджується із наявністю встановлених судом першої інстанції ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за що передбачено покарання у виді позбавлення вол на строк до 12 років, також судом були враховані наведені у клопотанні прокурора ризики та обставини, які враховувались при обранні та продовженні ОСОБА_6 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, а саме того, що ОСОБА_6 не працевлаштований, не одружений, не має тісних соціально-побутових зв`язків, неодноразово належним чином повідомлявся про судові засідання, та не являвся до суду без поважних причин, тобто переховувався від суду, чим перешкоджав розгляду кримінального провадження судом в розумні строки.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини, а також суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про існування у обвинуваченого ОСОБА_6 ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо неврахування судом, при продовженні строку тримання під вартою, даних про його особу, наявність міцних соціальних зв`язків, а також того, що наміру переховуватись від слідства він не має, не заслуговують на увагу, так як суд першої інстанції належним чином обґрунтував в оскаржуваній ухвалі доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з необхідністю уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та наявністю в матеріалах кримінального провадження обставин, які виправдовують подальше його тримання в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 30 серпня 2019 року включно залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4