У Х В А Л А
30.07.2019 Справа №607/15411/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001842 від 19 червня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жолобки Шумського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , котрий перебуває на посаді провідного спеціаліста групи централізованого господарського обслуговування відділу освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради, з вищою освітою, не судимого, -

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України надійшов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 26 червня 2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за скоєння інкримінованого йому правопорушення на підставі ст.45 КК України у зв`язку із його дійовим каяттям.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив, що він не заперечує проти звільнення ОСОБА_3 від відповідальності на підставі ст. 45 КК України. Також суду повідомив, що з матеріалів кримінального провадження слідує, що дане кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськарйонному суду Тернопільської області, хоча при цьому в обвинуваченні ОСОБА_3 посилання на вчинення інкримінованих останньому дій на території м.Тернополя чи Тернопільського району відсутні. Крім цього, прокурор зазначив, що ст. 366 КК України протягом дії Кримінального кодексу України існувала в різних редакціях. В обвинуваченні відсутнє посилання на редакцію статті обвинувачення, однак при цьому обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001842 від 19 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше, але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001842 від 19 червня 2019 року обвинувачення ОСОБА_3 сформульовано наступним чином:

«Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника відділу освіти , молоді та спорту ОСОБА_5 №7-к від 06 червня 2016 року ОСОБА_3 призначено на посаду провідного спеціаліста групи централізованого забезпечення шкіл відділу освіти, молоді та спорту Шумської міської ради.

Так, згідно рішення Шумської міської ради №1922 від 05 червня 2018 року «Про внесення змін до міського бюджету на 2018 рік» головним розпорядником бюджетних коштів по програмі КПКВКМБ 0611020 «Надання загальної середньої освіти загальноосвітніми навчальними закладами, (в т.ч. школою, дитячим садком, інтернатом при школі) спеціалізованим школам, ліцеям, гімназіям» визначено Відділ освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради, якому на придбання шкільних меблів на забезпечення якісної сучасної та загальнодоступної загальної середньої освіти «Нова Українська школа» за рахунок коштів субвенцій та місцевого бюджету виділено 459 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, Відділом освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради проведено переговорну процедуру на закупівлю шкільних меблів (комплект меблів - стіл учнівський одномісний з регулюванням висоти та нахилу стільниці + стілець учнівський регульований по висоті), за результатами якої, Відділом освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради (Замовник) в особі начальника ОСОБА_5 з фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 (Постачальник) укладено договір про закупівлю №01/11 від 06 листопада 2018 року. Відповідно до специфікації даного договору (додатку №1) ОСОБА_6 повинен поставити товари, а саме: комплекти меблів для першого класу НУШ (стіл учнівський одномісний з регулюванням висоти та нахилу стільниці, стілець учнівський з регулюванням по висоті) у кількості 255 штук до 25 грудня 2018 року на загальну суму 459000,грн. 00 коп. Також, відповідно до п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником та підписання Сторонами видаткової накладної та/або акту прийому-передачі Товару. Днем отримання товару вважається день підписання видаткової накладної та/або акту прийому-передачі товару.

В подальшому, встановлено, що 18 грудня 2018 року у ОСОБА_3 , який перебуваючи на посаді провідного спеціаліста групи централізованого забезпечення шкіл відділу освіти, культури, молоді та спорту Шумської міської ради, який відповідно до посадової інструкції має право приймати товарно-матеріальні цінності від постачальників з подальшою передачею на заклади освіти, організовувати проведення тендерних комітетів, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, який діяв відповідно до довіреності від 18 грудня 2018 року згідно якої уповноважений отримати комплекти меблів для першого класу НУШ в кількості 255 одиниць, усвідомлюючи неможливість вчасно виконати ОСОБА_6 в обумовленні строки увесь обсяг робіт передбачених договором №01/11, з метою використання субвенцій наданих на закупівлю товару за вказаним договором, та недопущення їх безповоротного повернення до державного бюджету, виник злочинний умисел направлений на службове підроблення видаткової накладної, яка відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 є первинним обліковим документом, що фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, а отже являється офіційним документом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо неправдивого офіційного документа, з метою використання грошових коштів у повній сумі, які передбачені Договором №01/11 від 06 листопада 2018 року в якості платежу за покупку шкільних меблів в кількості 255 одиниць, достовірно знаючи, що увесь обсяг робіт з боку ФОП ОСОБА_6 відповідно до умов договору про закупівлю №01/11 від 06 листопада 2018 року не виконано, діючи умисно 18 грудня 2018 року рукописно в графі «отримав (ла)» підписав видаткову накладну №РН-0000055 від на суму 459000 грн., яка була надана йому ФОП ОСОБА_6 , тим самим підтвердив, факт поставки шкільних меблів в кількості 255 одиниць. На підставі неправдиво виданого ОСОБА_3 офіційного документу - видаткової накладної №РН-0000055 від 18 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_6 перераховано грошові кошти у сумі 459000 грн.00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів».

У обвинуваченні ОСОБА_3 не вказано за яких обставин, коли, в якому місці і кому він видав завідомо неправдивий офіційний документ, тобто фактично не вказано місце вчинення злочину, що ставить під сумнів належну юрисдикцію суду, на розгляд якого направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001842, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

При цьому, в обвинувальному акті, жодним чином не зазначено, що встановити місце вчинення кримінального правопорушення неможливо, що б надавало суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, право здійснювати розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

За таких обставин, з метою недопущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що передбачені п.6 ч.2 ст.412 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню для встановлення місця вчинення ОСОБА_3 злочину та зазначення даної обставини у обвинуваченні останнього.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 , сторона обвинувачення вказала на вчинення ним злочину без посиланням на редакцію ч.1 ст. 366 КК України.

Разом з тим, з часу набрання чинності діючим КК України ст.366 КК України існувала у двох редакціях :

1)в редакції Закону України від 5 квітня 2001 року;

2)в в редакції Закону України № 3207-VI від 7 квітня 2011 року.

Відсутність чіткого посилання в обвинувальному акті на редакцію кримінального закону, за яким особі висунуто обвинувачення, порушує право останнього на захист в частині, що стосується права обвинуваченого знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують. Саме на таку позицію орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї Постанови № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві».

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

З огляду на наведене, обвинувальний акт підлягає поверненню також для визначення редакції статті закону, за яким обвинувачується ОСОБА_3 .

З врахуванням наведеного, не підлягає до задоволення і клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.314, 315, 316 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відповідальності на підставі ст.45 КК України відмовити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001842 від 19 червня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 366 КК України, повернути прокурору Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1