Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1990/17
Провадження 1-кп/480/46/19
ВИРОК
Іменем України

20 травня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000971, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крива Балка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, раніше судимого:
- 21.04.2011 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ст.296 ч.4, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.01.2012 року на підставі постанови Вознесенського міського суду Миколаївської області від 16.01.2012 року умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 2 дня;
- 01.04.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст.389 ч.2, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 місяця. Звільнений 10.06.2015 року з Снігурівської ВК № 5 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці вересня місяця 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 в балці біля с.Подимове Миколаївського району Миколаївської області побачив кілька кущів рослинного походження, зовні схожих на коноплю, та, зірвавши листя вищевказаної рослини, ОСОБА_4 приніс їх за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після чого подрібнив руками та поклав до полімерного пакету, для подальшого виготовлення наркотичного засобу - канабісу, шляхом висушування, з метою подальшого власного вживання.
09.09.2017 року в вечірній час, між ОСОБА_4 та його батьком ОСОБА_6 за місцем їх спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 виникла сімейна сварка, у зв`язку з чим ОСОБА_6 звернувся до поліції.
Виїздом слідчо-оперативної групи Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області 09.09.2017 року на місце події, а саме за адресою: АДРЕСА_1 в ході огляду місця події в період часу з 23 години 40 хвилин по 00 годину 05 хвилин, за письмовою згодою власника домоволодіння ОСОБА_6 , ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції напівпрозоре полімерне упакування з речовиною рослинного походження зовні схожою на коноплю, фрагмент фольги з речовиною рослинного походження зовні схожої на коноплю у вологому стані та два фрагмента пластикової пляшки з саморобним пристроєм з пробки та металевого ковпака, які останній зберігав на поличці шафи, розташованої з правої сторони по відношенню до входу до приміщення літньої кухні, розташованої на території вище вказаного домоволодіння, які в присутності двох понятих, упаковано та направлено до НДЕКЦ МВС України для провадження хімічної експертизи.
Згідно висновку експерта № 1289 від 12.10.2017 року надана на експертизу речовина у пакеті із напівпрозорого полімерного матеріалу білого кольору та речовина у полімерному спец-пакеті № 0936001 є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Загальна кількість наданого на експертизу у двох пакетах канабісу (у висушеному стані) - 44,48 г.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 25.10.2017 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є два фрагменти полімерних пляшок, пристрій із корка та металевого ковпачка та згорток фольги з залишком змивів нашарування екстракту канабісу в кількості 0,28 г; канабіс масою 44,08 г (у перерахунку на висушену речовину). Вищевказані речові докази передано до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. На підставі ст.100 КПК України зазначені речові докази слід знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення хімічної експертизи №1829 від 12.10.2017 року вартістю 865 грн 90 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0000971 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення хімічної експертизи №1829 від 12.10.2017 року, які документально підтверджені у розмірі 865 (вісімсот шістдесят п`ять) грн 90 коп.

Речові докази, а саме: два фрагменти полімерних пляшок, пристрій із корка та металевого ковпачка та згорток фольги з залишком змивів нашарування екстракту канабісу в кількості 0,28 г та канабіс масою 44,08 г (у перерахунку на висушену речовину), які передані на зберігання до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7

20.05.2019