ун. № 759/2139/18
пр. № 1-кп/759/125/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003100 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.06.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 14.04.2012 по відбуттю строку покарання;
- 25.11.2013 Подільським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, звільнений 22.10.2015 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники потерпіла ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 23.03.2016 близько 02 год. 40 хв., знаходячись в парку «Інтернаціональний», за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,спровокував конфлікт з ОСОБА_10 , в ході якого, відчуваючи до останнього раптово виниклу неприязнь, почав наносити кулаками своїх рук хаотичні удари по голові ОСОБА_10 , від яких останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 став умисно наносити удари ногами по різних частинах тіла ОСОБА_10 , а саме в область обличчя, голови та тулубу, в результаті чого ОСОБА_10 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: синець на волосистій частини голови в тім`яній ділянці справа; синець в лівій завушній ділянці; садна на обличчі в лобній ділянці справа; синець на обличчі в правій орбітальній ділянці; синці та садна на обличчі в лівій щічній ділянці, на підборідді зліва та на нижній губі зліва; крапкові ссадна на прямокутній ділянці на обличчі в ділянці між поріддя справа; синець та забійна рана на слизовій оболонці нижньої губи; субарахноїдальні, кортикальні, субкортикальні крововиливи в тім`яній частці зліва, дрібні кортикальні крововиливи в тім`яній частці справа, дрібні крововиливи в тканині мозолястого тіла, в м`якій оболонці та тканині мозку заднього рогу правого шлуночка, в тканині мозку субепендимно в задньому рогу лівого шлуночка та в стовбурі; садно на передній поверхні шиї зліва; крововиливи в сінокаротидній зоні; крововиливи в підшкірно-жирову клітковину на передній стінці живота в навколо пупковій ділянці; крововилив в черевному сплетінні. Весь вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і між даним комплексом ушкоджень та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної травми голови та живота з крововиливами під та в м`яку оболонку, речовину головного мозку, в ділянку черевного сплетіння (сонячне сплетіння), з розвитком шоку та деструктивного набряку-набухання головного мозку; ділянки некронефрозу, гостра альвеолярна емфізема.

Крім цього, ОСОБА_5 згідно обвинувального акта обвинувачується в тому, що в жовтні 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, прогулюючись по вулиці Зодчих в місті Києві, помітив на поверхні землі споряджену наступальну осколкову ручну гранату РГД 5. Після чого ОСОБА_5 підійшов до вказаної гранати, підняв її та поклав до своєї кишені, тим самим незаконно придбав вказаний бойовий припас. Відразу після цього, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вказаний бойовий припас, пішов до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати наступальну осколкову ручну гранату РГД 5 до 17 год. 11 хв. 30.10.2016. Після чого, 30.10.2016 близько 17 год. 11 хв. працівниками поліції Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, за добровільної письмової згоди власника та в присутності двох понятих було проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено наступальну осколкову ручну гранату РГД 5, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та став зберігати за своїм місцем проживання.

Згідно висновку експертизи № 14-22 від 26.01.2018 встановлено, що при поєднанні між собою в єдину конструкцію наданого на дослідження корпусу наступальної ручної осколкової гранати РГД-5 з наданим на дослідження уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, що передбачено їх конструктивними особливостями, вони будуть представляти собою споряджену наступальну осколкову ручну гранату РГД-5. Споряджена наступальна осколкова ручна граната РГД-5 є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів.

Отже, згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав частково та показав, що потерпілого до вказаної події не знав. Вперше потерпілого побачив в той день, вночі в ігрових автоматах, пізніше зустрівся з ним в магазині «Сільпо». Потерпілий безпричинно до нього чіплявся, ходив слідом за ним як в ігрових автоматах, так і в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В той же день, вночі він знову побачив потерпілого, який був уже побитий, в парку, коли той сидів на лавочці та розпивав спиртні напої. Ініціатором конфлікту був потерпілий, останній підійшов до нього і почав йому-обвинуваченому наносити удари гострим предметом, схожим на викрутку. Він-обвинувачений злякався і почав захищатися вдарив потерпілого два рази рукою, стиснутою в кулак, в область голови. Удари один одному наносили як він-обвинувачений, так і потерпілий. Під час бійки до них прибігли два чоловіка та кричали, що він робить. Він злякався, дістав ніж і сказав, щоб його не чіпали, та звідти втік. Через деякий час працівники поліції знайшли його-обвинуваченого в парку. В день події, що сталася, він-обвинувачений вживав пиво, наркотики він не вживає. В ігрових автоматах він-обвинувачений з товаришем виграли 15 000 гривень, в потерпілого він не крав ніяких грошових коштів.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не визнав у повному обсязі та показав, що він тимчасово близько року проживав в квартирі своєї знайомої ОСОБА_11 , особистих речей у нього там не було. Крім нього в тій квартирі проживало ще орієнтовно десять чоловік. Одного разу, прокинувшись, він побачив в квартирі багато поліцейських. Двері квартири їм відкрила ОСОБА_11 , поліцейські почали показувати йому гранату. Він одразу їм повідомив, що це не його граната.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та його захисну версію, його вина за даним епізодом за викладених вище обставин підтверджується крім його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що є рідною сестрою ОСОБА_10 та проживала разом з ним. Очевидцем вказаної події вона не була. 22.03.2016 брат прийшов з роботи близько 22-23 години, повечеряв і вже приготувався лягати спати, але приблизно опівночі він зібрався і вирішив сходити до магазину. В той день брат був тверезий, він отримав заробітну плату приблизно 3 000 гривень. Будь-якого конфлікту в них не було. До магазину потрібно було йти через парк. Брат додому більше не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідав. Вранці приблизно об 11 годині в квартиру подзвонив дільничний інспектор поліції та повідомив, що брат помер і знаходиться в морзі. В морзі вона разом з дружиною брата впізнали останнього, на ньому було дуже багато побоїв, їм віддали речі брата, які були забрудненні кров`ю. Її брат був людиною не конфліктною, алкогольними напоями не зловживав, на стан здоров`я не скаржився, в гральні автомати не грав, ножа з собою не носив, служив в армії в Афганістані.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він працює охоронцем в торгівельному комплексі «Квадрат». В ту ніч він чергував на зміні з напарником і відповідали за територію майданчика для паркування автомобілів. Ввечері на майданчику він бачив обвинуваченого, який йшов з жінкою та махав металевим прутиком. Він-свідок зробив йому зауваження, щоб той йшов акуратно та не зачепив металевим прутиком автомобілі, між ними відбулася невелика словесна перепалка і обвинувачений з жінкою пішли далі. Приблизно через три години він побачив, що в парку на відстані приблизно 150 м від нього щось відбувається, придивившись, він побачив як один чоловік сидить на лавочці, а інший інтенсивно наносить йому удари руками та ногами. Кількість нанесених ударів він не може зазначити, але був точно не один удар. Він з напарником побігли до парку і побачили потерпілого, який сидів на лавочці, і обвинуваченого, який дістав заточку, помахав і втік. Біля лавочки була пляшка з-під горілки та туфлі чорного кольору. Він-свідок одразу викликав швидку медичну допомогу, останні приїхали та констатували смерть потерпілого. Він надавав працівникам поліції відеозапис з камер спостереження, описував зовнішні ознаки особи, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому та коли працівники поліції затримали цю особу він одразу впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працює інспектором патрульної поліціїта в березні 2016 року у складі екіпажу виїжджав на виклик в парк на ОСОБА_14 . На місці в парку на лавочці виявили особу чоловічої статі без видимих ознак життя. Очевидці описали зовнішні ознаки нападника: зріст приблизно 1 м 80 см, неголений, в сірих штанах та сірій кофті (кенгурушка). Оглядаючи прилеглу територію, в парку вони виявили чоловіка, схожого по орієнтуванню на нападника, його затримали. Очевидці охоронці торгового центру «Квадрат» вказали саме на цю особу, в залі судового засідання впізнає, що обвинувачений є тією особою, яку вони затримували. При собі в обвинуваченого був ніж, чи його вилучав слідчий він не знає.

Судом досліджено безпосередньо в судовому засіданні письмові докази, надані стороною обвинувачення, які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме:

- протокол огляду місця події від 23.03.2016, відповідно до якого встановлено місце вчинення злочину відносно ОСОБА_10 ділянка місцевості на території парку «Інтернаціональний», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, де на стежці біля лавки лежить труп чоловічої статі віком приблизно 45-55 років, на стежці біля трупа та під лавкою виявлено речовину бурого кольору зовні схожу на кров, а також металеву палицю чорного кольору на ремені коричневого кольору, викрутку та скляну пляшку з-під горілки «Хлібний дар» (т.1 а.к.п. 67-76);
- протокол огляду трупа від 23.03.2016, відповідно до якого виявлено труп чоловічої статі, на обличчі, на голові та на одязі якого виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, а також на обличчі наявні ссадна та синці (т. 1 а.к.п. 59-63);
- протокол огляду місця події від 23.03.2016, відповідно до якого на ділянці місцевості на території парку «Інтернаціональний», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, виявлено ОСОБА_5 , в якого виявлено та вилучено металевий предмет схожий на ніж (т. 1 а.к.п. 64-66);
- протокол пред`явлення трупа для впізнання від 23.03.2016, відповідно до якого ОСОБА_15 на фото впізнала свого чоловіка ОСОБА_10 (т.1 а.к.п. 81-82);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених фотознімків впізнав за зовнішніми ознаками та рисами обличчя на фотознімку № 3 особу, яка 23.03.2016 приблизно о 04 год. 30 хв., знаходячись в парку «Інтернаціональний» за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, тягнув чоловіка з розбитим обличчям. Відповідно до довідки, яка додається до протоколу, свідок впізнав саме обвинуваченого ОСОБА_5 (т. 1 а.к.п. 97-100);

- протокол проведення слідчого експерименту від 31.10.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 в присутності понятих показав місце події, а також відтворив обставини події: де сам знаходився під час вказаних подій, як саме тримав та тягнув обвинувачений ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_10 та поклав останнього на асфальтне покриття, обперши на лавку, далі показав як саме ОСОБА_5 до нього повернувся та як тримав викрутку в правій руці та його подальші дії (т. 1 а.к.п. 101-105);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.03.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 в присутності понятих показав місце нанесення тілесних ушкоджень невідомому чоловікові парк «Інтернаціональний» за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, а також відтворив обставини їх нанесення (т. 1 а.к.п. 106-109);

- протокол проведення слідчого експерименту від 06.10.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 в присутності понятих із застосуванням відеозйомкина місці події парк «Інтернаціональний» за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, відтворив обставини події вказав кількість ударів та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому два удари в область голови потерпілого (т. 1 а.к.п. 113-114);

- протокол огляду відео від 09.12.2016 з фототаблицею та CD-R диском, відповідно до якого здійснено перегляд відеозапису із сайту «www.youtube.com» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в всесвітній мережі «Інтернет», відповідно до якого видно та чути як патрульний автомобіль направляється та прибув в парк, де виявлено труп чоловіка з плямами бурого кольору. На місці події вже знаходилася карета швидкої медичної допомоги та свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які описували чоловіка (називали його прикмети та одяг), який наносив тілесні ушкодження потерпілому та показували куди саме він побіг. Далі видно як патрульні помітили обвинуваченого та затримують його, свідок ОСОБА_12 прямо вказує на ОСОБА_5 , останній під час затримання веде себе неадекватно, кидається у бійку до працівників поліції та свідків (т. 1 а.к.п. 115-122);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.12.2017, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 в присутності захисника та за участю спеціаліста із застосуванням відеозйомки показав місце вчинення злочину відносно ОСОБА_10 , механізм та спосіб отримання останнім тілесних ушкоджень (т. 1 а.к.п. 123-128);

- висновок експерта № 835 від 08.06.2016, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на волосистій частини голови в тім`яній ділянці справа; синець в лівій завушній ділянці; садна на обличчі в лобній ділянці справа; синець на обличчі в правій орбітальній ділянці; синці та садна на обличчі в лівій щічній ділянці, на підборідді зліва та на нижній губі зліва; крапкові ссадна на прямокутній ділянці на обличчі в ділянці між поріддя справа; синець та забійна рана на слизовій оболонці нижньої губи; субарахноїдальні, кортикальні, субкортикальні крововиливи в тім`яній частці зліва, дрібні кортикальні крововиливи в тім`яній частці справа, дрібні крововиливи в тканині мозолястого тіла, в м`якій оболонці та тканині мозку заднього рогу правого шлуночка, в тканині мозку субепендимно в задньому рогу лівого шлуночка та в стовбурі; садно на передній поверхні шиї зліва; крововиливи в сінокаротидній зоні; крововиливи в підшкірно-жирову клітковину на передній стінці живота в навколо пупковій ділянці; крововилив в черевному сплетінні. Весь вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і між даним комплексом ушкоджень та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної травми голови та живота з крововиливами під та в м`яку оболонку, речовину головного мозку, в ділянку черевного сплетіння (сонячне сплетіння), з розвитком шоку та деструктивного набряку-набухання головного мозку; ділянки некронефрозу, гостра альвеолярна емфізема. В результаті судово-токсикологічного дослідження крові знайдено етиловий спирт у концентрації 1,97 проміле (т. 1 а.к.п. 86-91);

- висновок експерта № 8/835 від 04.11.2016, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_10 та описані у висновку № 835 від 08.06.2016 тілесні ушкодження, не могли утворитись в результаті його падіння з висоти власного зросту чи з лавки (про яку за назначає свідок ОСОБА_12 ) з послідуючим ударом головою об твердий предмет (асфальт); ймовірна давність настання смерті може становити біля 6-10 годин з моменту дослідження трупа в морзі (т. 1 а.к.п. 92-94);

- висновок експерта № 9/8/835 від 09.12.2016, відповідно до якого експерт вважає можливим виникнення тяжких тілесних ушкоджень, а саме поєднаної травми голови та живота у ОСОБА_10 в результаті обставин, зазначених свідком ОСОБА_12 під час його допиту, враховуючи дані розтину тіла, зовнішній вигляд та локалізацію ушкоджень, забарвлення та їх інтенсивність в ділянках ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження, а також дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 23.03.2016 (т. 1 а.к.п. 95-96).

Вищевказані показання свідка ОСОБА_12 є логічними, послідовними, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_9 , а також з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак кладе їх в основу обвинувального вироку.

Суд бере до уваги, що лікарським свідоцтвом по смерть № 835 від 23.03.2016 підтверджено настання смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 в парку «Інтернаціональний», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, однак, зазначена судово-медичним експертом ОСОБА_17 причина смерті хронічна ішемічна хвороба серця (т. 1 а.к.п. 83-84) повністю спростовується проведеними ним же (судово-медичним експертом ОСОБА_18 ) пізніше експертизами № 835 від 08.06.2016, № 8/835 від 04.11.2016 та № 9/8/835 від 09.12.2016, відповідно до яких смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної травми голови та живота з крововиливами під та в м`яку оболонку, речовину головного мозку, в ділянку черевного сплетіння (сонячне сплетіння), з розвитком шоку та деструктивного набряку-набухання головного мозку; ділянки некронефрозу, гостра альвеолярна емфізема.

Суд відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання про допит у судовому засіданні експерта ОСОБА_17 щодо кількості ударів, механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому за умов, про які зазначав обвинувачений ОСОБА_5 у ході судового розгляду, оскільки експертом ОСОБА_17 проведено три експертизи № 835 від 08.06.2016, № 8/835 від 04.11.2016, № 9/8/835 від 09.12.2016, висновки є належно мотивованими, науково обґрунтованими, складеними висококваліфікованим експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, а тому суд кладе його в основу свого вироку.

Більш того, заявлені захисником у ході судового розгляду питання, роз`яснення на які він хотів би почути від експерта, під час досудового розслідування не ставилися слідчим на вирішення експерту, а також не ініціювалися захисником.

Твердження захисника, що обвинувачений ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент події, оскільки відповідного експертного дослідження слідчим не проводилося, повністю спростовується показаннями самого обвинуваченого, які він надавав у ході судового розгляду, зазначивши, що в той день він вживав пиво.

Доводи потерпілої щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 115 КК Українине підтверджені матеріалами даного кримінального провадження, а також не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Винятки з даного правила допускаються лише з ініціативи прокурора, який вправі під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а також суду, який має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд не наділений правом вийти за межі, встановлені ст. 337 КПК України, та збільшити обсяг обвинувачення, застосувати закон про кримінальну відповідальність за більш тяжкий злочин або іншим чином погіршити становище обвинуваченого, вирішувати питання про винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень інших осіб, які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні, а також у будь-який спосіб поставити питання про відповідну зміну обвинувачення прокурором, у тому числі з ініціативи потерпілого.
Інші досліджені в судовому засіданні письмові докази, а саме: протокол огляду місця події від 23.03.2016, відповідно до якого у службовому кабінеті слідчого виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_5 : куртку, спортивні штани та кросівки, в які останній був одягнутий 23.03.2016 під час бійки в парку з потерпілим (т.1 а.к.п. 77-78), а також протокол огляду предметів від 12.12.2016, відповідно до якого у службовому кабінеті слідчого оглянуто речі, які були вилучені 23.03.2016 в ході огляду місця події: скляну пляшку з-під горілки «Хлібний дар», металеву палицю чорного кольору на ремені коричневого кольору та викрутку, на яких будь-яких слідів кримінального правопорушення та плям бурого кольору не виявлено; а також оглянуто предмети та речі, які були виявлені та вилучені у ОСОБА_5 : металевий предмет схожий на ніж та одяг, в який останній був одягнутий 23.03.2016 під час бійки в парку з потерпілим: куртку, спортивні штани та кросівки, на вказаному предметі та речах будь-яких слідів кримінального правопорушення та плям бурого кольору не виявлено (т.1 а.к.п. 79-80) як не доводять, так і не спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим суд їх не бере до уваги.

Суд визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених фотознімків впізнав за зовнішніми ознаками та рисами обличчя на фотознімку № 2 особу, яка 23.03.2016 наносила тілесні ушкодження невідомому чоловікові, оскільки стороною обвинувачення не долучено до вказаного протоколу довідку, фотографії яких саме осіб пред`являлися слідчим для впізнання свідку ОСОБА_12 (т. 1 а.к.п. 110-112).

Отже, аналізуючи всі зібрані по справі докази у їхній сукупності,взаємозв`язку та співставленні, й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, враховуючи обставини, при яких обвинувачений вчинив злочин, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України вірно, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:
- протокол огляду місця події від 30.10.2016, відповідно до якої під час проведення огляду працівниками Святошинського УП ГУ НП в м. Києві квартири № 36 по вул. Зодчих, 18 в м. Києві в присутності понятих виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату РГД-5 (т.1 а.к.п. 143-146);
- показання свідка ОСОБА_19 , який був понятим під час проведення слідчої дії огляду місця події квартири АДРЕСА_3 . Свідок повідомив, що живе в тому ж під`їзді, де проводився огляд, на поверх вище. Коли він прийшов, то співробітники поліції були вже в квартирі, вони заходили в квартиру і виходили з неї. Співробітники поліції повідомили йому, що знайшли гранату та запропонували бути понятим під час вилучення цієї гранати. Працівники поліції показали, де знаходиться граната в ящику в кімнаті. В момент огляду квартири в ній були жінка та чоловік, які не є власниками квартири, квартира належала ОСОБА_20 та його матері, яка загинула. В цій квартирі часто були загули, це був притон для алко- на наркозалежних осіб;

- показання свідка ОСОБА_21 , який також був понятим під час проведення слідчої дії огляду місця події квартири АДРЕСА_3 . Він проживає в тому ж будинку, де проводився огляд. Співробітники поліції сказали, що в кімнаті, яка розташована зліва, орієнтовно в дивані знаходиться граната, після чого співробітники поліції з дивану вилучили гранату, показали, що вона споряджена, після чого розрядили її. Коли він прийшов, то поліцейські знали, де знаходиться граната. В квартирі була жінка, яка нервувала та була збуджена, а також чоловік, який знаходився в шафі в іншій кімнаті. У залі судового засідання впізнає, що тим чоловіком був обвинувачений. Квартира, в якій проводився огляд, належала жінці, яка померла, та її сину ОСОБА_20 . Однак останнім часом там був притон алко- та наркозалежних осіб, в тому числі він неодноразово бачив там жінку, яка була в квартирі під час її огляду, а також неодноразово бачив там обвинуваченого;

- висновок експерта № 14-1/22/11-1/159 від 18.01.2017, відповідно до якого вилучені на надані на дослідження предмети ймовірно є корпусом бойової осколкової ручної гранати РГД-5 та бойовим уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 (т.1 а.к.п. 148-155);
- висновок експерта № 14-22 від 26.01.2018, відповідно до якого при поєднанні між собою в єдину конструкцію наданого на дослідження корпуса наступальної ручної осколкової гранати РГД-5 з наданим на дослідженням уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, що передбачено їх конструктивними особливостями, вони будуть представляти собою споряджену наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів (т.1 а.к.п. 167-172);
- протокол огляду речового доказу від 25.01.2018, відповідно до якого слідчим в присутності спеціаліста проведено огляд поліетиленових пакетів, які надійшли з експертної служби та постанова слідчого від 20.01.2017 про визнання гранати РГД-5 речовим доказом (т. 1 а.к.п. 178-180, 163).
Проаналізувавши вказані докази сторони обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з протоколом огляду місця події від 30.10.2016 в ході огляду квартири АДРЕСА_3 в період з 17 год. 11 хв. до 17 год. 44 хв. у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_19 та спеціаліста ОСОБА_17 виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату РГД-5 (т.1 а.к.п. 143-146).
Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Цих вимог закону при проведенні слідчої дії слідчим дотримано не було. Матеріали справи не містять ухвали слідчого судді про легалізацію проведеного працівниками поліції обшуку у квартирі АДРЕСА_3 .
Натомість, стороною обвинувачення долучено до матеріалів даного кримінального провадження заяву ОСОБА_11 про надання добровільної згоди на огляд вищевказаної квартири. Проте, документів хто саме є власником даної квартири, в т.ч., що саме ОСОБА_11 є власником квартири, до матеріалів справи не долучено. Більш того, у судовому засіданні не допитано в якості свідка ОСОБА_11 . Стадія допиту свідків у даному кримінальному провадженні розпочалася ще 13.06.2018, після чого відбулося чотирнадцять судових засідань, однак явку вказаного свідка стороною обвинувачення забезпечено не було, за клопотанням прокурора до вказаного свідка було застосовано примусовий привід, однак він виконаний не був, явку свідка ОСОБА_11 в судове засідання сторона обвинувачення не забезпечила. З огляду на викладене, вказана заява ОСОБА_11 викликає обґрунтовані сумніви у добровільності згоди останньої на огляд квартири.
Як вбачається з показань понятих, які проживають у даному будинку, ОСОБА_11 не є власником квартири, де проводився огляд.
Тобто, фактично відбувся обшук житла за відсутності підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 233 КПК України, і дані про надання добровільної згоди особи, яка володіє житлом, у справі відсутні. До того ж у протоколі не зазначено, що вказана слідча дія відбувалася за добровільної згоди власника житла, слідчий не вказав навіть прізвище вказаної особи і не зазначив її як учасника слідчої дії.
Згідно з ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому законом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Згідно із ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отриманні внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
За таких обставин, суд визнає протокол огляду місця події від 30.10.2016, відповідно до якого під час проведення огляду працівниками Святошинського УП ГУ НП в м. Києві квартири № 36 по вул. Зодчих, 18 в м. Києві в присутності понятих виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату РГД-5, недопустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням вимог кримінального процесуального закону, та відкидає його.
Крім того, згідно з висновками експертів № 14-1/22/11-1/159 від 18.01.2017 та № 14-22 від 26.01.2018, вилучені на надані на дослідження предмети, є корпусом бойової осколкової ручної гранати РГД-5 та бойовим уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2, при поєднанні між собою в єдину конструкцію вони будуть представляти собою споряджену наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів (т.1 а.к.п. 148-155, 167-172).
Враховуючи те, що вилучення предмета, який надалі був об`єктом дослідження при проведенні вибухотехнічних експертиз, відбулося внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема, права на недоторканність житла, недопустимими, як наслідок, є і висновки експертів № 14-1/22/11-1/159 від 18.01.2017 та № 14-22 від 26.01.2018, а також речовий доказ.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, положення яких кореспондуються з ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів поза розумним сумнівом не доводить його винуватість і не може бути визнана достатньою для ухвалення щодо нього обвинувального вироку в цій частині. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше судимий, на шлях виправлення не став, не одружений, має середню спеціальну освіту, не працевлаштований, під наркологічним та психіатричним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, а також враховує конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, дане покарання відповідатиме вимогам ч.2 ст.65 КК України та буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання з 23 грудня 2017 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 23.12.2017 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдати, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Витрати за проведення судових вибухотехнічних експертиз від 18.01.2017 № 14-1/22/11-1/159 у сумі 1231 грн. 44 коп. та від 26.01.2018№ 14-22 у сумі 858 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Речові докази: гранату РГД-5, яка зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з дня вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1