КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.09.2019 відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною їй у період доби з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
Звільнено підозрювану ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.
Зобов`язано ОСОБА_8 негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на ОСОБА_8 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Визначено строк дії ухвали до 20.11.2019.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2019 задоволено заяву захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , та виправлено допущену в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2019 описку, та замість адреси: АДРЕСА_1 , вказано вірну адресу: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Стороною обвинувачення належним чином доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
03.10.2019 прокурор у кримінальному провадженні прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що наявні всі підстави для обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, що підтверджуються матеріалами досудового слідства, які були надані слідчому судді під час розгляду клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу.
Характер вчинення кримінальних правопорушень дає підстави вважати, що застосування до підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж взяття під варту не забезпечить в повній мірі виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, та не дасть змогу запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя не звернув увагу на те, що в ході досудового розслідування встановлено насильницький характер вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 .
Підозрювана ОСОБА_8 , у разі застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та матиме можливість незаконно впливати на

інших підозрюваних та свідків з метою зміни ними своїх показань, вчинити

інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні

правопорушення у яких підозрюється.
Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, та скасувати ухвалу слідчого судді.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, захисник зазначав, що 20.09.2019 в судовому засіданні проголошено лише резолютивну частину оскаржуваної ухвали, а копію повного тексту ухвали слідчого судді отримано 01.10.2019. Дата складення повного тексту ухвали не зазначена.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що органом досудового розслідування не надано переконливих доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень.
Так, покази потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є суперечливими, оскільки заперечують вчинення відносно них кримінальних правопорушень. В діях ОСОБА_8 чи інших осіб не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України. Сторона обвинувачення помилково пов`язала особисті відносини ОСОБА_8 з ОСОБА_13 , сприйнявши їх як створення злочинної організації, оскільки ОСОБА_8 жодного відношення до подій, зазначених в повідомленні про підозру, не має та участі в них не приймала.
Органом досудового розслідування не доведено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_8 не визнає будь-яких підозр чи обвинувачень, а все описане в клопотанні та повідомленні про підозру вважає безпідставним і необґрунтованим.
Крім того, ОСОБА_8 народилась та все життя проживає в м. Полтава, де здійснює підприємницьку діяльність, володіє об`єктами нерухомості та рухомим майном, має стійкі соціальні зв`язки. Ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування чи суду унеможливлює також її вік та стан здоров`я.
Безпідставними є твердження органу досудового розслідування про можливість підозрюваної впливати на потерпілих свідків чи інших підозрюваних, оскільки вона є жінкою у поважному віці, не є спортсменкою, не володіє бойовими видами спорту, та є значно меншою за своєю статурою від даних осіб. Жодним доказом не підтверджено факт того, що ОСОБА_8 наносила удари, чи володіла предметами для нанесення ударів, чи погрожували або вимагала.
Всі речі та документи, які на думку слідчого мають істотне значення для кримінального правопорушення, вилучені органами досудового розслідування, а тому ОСОБА_8 фізично не має можливості знищити чи сховати речі або докази, які є у неї у володінні.
Твердження органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є помилковими, оскільки повідомлення про підозру не містить будь-яких припущень про причетність ОСОБА_8 до вчинення інших правопорушень, а злочинна організація, відповідно до повідомлення про підозру, 19.09.2019 припинила своє функціонування, що виключає можливість вчинення будь-яких протиправних дій.
ОСОБА_8 систематично відвідує лікаря, оскільки у неї наявні такі діагнози як ешемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, дисфункція жовчного міхура та інші, що потребують регулярного нагляду лікаря та дотримання дієти. Обрання будь-якого запобіжного заходу є великим стресом для підозрюваної, що негативно впливає на стан її здоров`я та може призвести до загострення хвороб.
Слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрювана народилась та виросла в місті Полтава, має дві доньки, одна з яких проживає в місті Полтава, друга в місті Києві. Домашній арешт обмежує свободу пересування та створює для ОСОБА_8 труднощі у відвідуванні своєї дочки, яка проживає в Києві. Підозрювана є фізичною особою підприємцем та засновником низки юридичних осіб, в тому числі приватного підприємства «Полтава-2008» (ідентифікаційний номер 36013475) та багатопрофільного приватного підприємства «Степ» (ідентифікаційний номер 13956970), а також є активним громадським діячем, користується авторитетом як серед підприємців та громадських організацій міста, так і серед органів місцевого самоврядування, має у власності нерухоме майно та рухоме майно, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, не має судимостей.
ОСОБА_8 затримано 19.09.2019 та доставлено 20.09.2019 з міста Полтави до міста Києва, повідомлення про підозру вручено 20.09.2019 перед розглядом клопотання про обрання запобіжного заходу, а захисники підозрюваної прибули за декілька хвилин до початку судового засідання, не ознайомившись з повідомленням про підозру та не поспілкувавшись з підозрюваною.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з доповненнями з наведених у ній підстав, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , думку підозрюваної ОСОБА_8 та її захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та підтримали апеляційну скаргу, подану ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Як зазначено у апеляційній скарзі, копію повного тексту оскаржуваної ухвали від 20.09.2019, яку проголошено у відсутності учасників судового розгляду, захиснику ОСОБА_6 вручено лише 01.10.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 02.10.2019, у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України знаходиться кримінальне провадження № 0001426 від 05.10.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч.ч. 3, 4, ст. 190, ч.ч. 2, 4 ст. 296 КК України.

Згідно даних протоколу затримання, 20.09.2019 о 00 год. 55 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
20.09.2019 о 07 год. 20 хв. ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, створеній з метою вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України; у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами (вимагання), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчинене злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України; у хуліганстві, тобто грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України; в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні,тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчинене з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій, злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
20.09.2019 заступник начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14.10.2019 включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.09.2019 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20.11.2019, із забороною їй у період доби з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що для запобігання наявних у кримінальному провадженні ризиків достатнім є застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, у виді домашнього арешту.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.
Європейський суд з прав людинипід час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.
Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.
Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Так, відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації», до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.
Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».
На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч.ч. 3, 4, ст. 190, ч.ч. 2, 4 ст. 296 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Разом з тим, як вірно встановив слідчий суддя, прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Як під час розгляду судом першої інстанції клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваної та конкретних обставин вчиненого злочину, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу.
Враховуючи відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , розмір покарання, який загрожує останній уразі доведення її винуватості, конкретні обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а також дані про особу підозрюваної, а саме її вік, стан здоров`я, спосіб життя, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною їй у період доби з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, колегією суддів враховуються надані стороною захисту під час апеляційного розгляду медичні документи та відомості, які характеризують особу підозрюваної, а саме копія картки Лікувально-діагностичного центру ТОВ "МЛД "Медіон" хворого денного стаціонару поліклініки №74/, копії консультацій лікарів від 23.09.2013, 23.09.2013, 02.02.2016, 12.04.2016, 25.06.2015, 25.06.2015, копія довідки Бердянського територіального медичного об`єднання № 37 від 08.01.2018, з яких убачається, що ОСОБА_8 встановлено діагнози: ешемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, дисфункція жовчного міхура та інші.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого.
Доводи, на які посилається прокурор в обґрунтування апеляційної скарги з доповненнями, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який, на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю інкримінованих підозрюваній злочинів та їх наслідками, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч.ч. 3, 4, ст. 190, ч.ч. 2, 4 ст. 296 КК України, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.
Викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 про відсутність доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.
Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та слідчим суддею не надано оцінку щодо відомостей про особу підозрюваної, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи сторони захисту про те, що підозрювана народилась та все життя проживає в м. Полтава, де здійснює підприємницьку діяльність, володіє об`єктами нерухомості та рухомим майном, має стійкі соціальні зв`язки, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання апелянта на те, що захисники підозрюваної прибули за декілька хвилин до початку судового засідання, в якому розглядалося клопотання про обрання запобіжного заходу, не ознайомившись з повідомленням про підозру та не поспілкувавшись з підозрюваною, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року.
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй у період доби з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3