Ухвала
іменем України

20 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 686/22616/17
провадження № 51-851км19
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року та Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року,
встановив:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2016 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 1 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі статті 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік 6 місяців та на нього покладено обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК.
Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалою від 23 листопада 2017 року задоволено подання начальника Хмельницького МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11 листопада 2016 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року вказану ухвалу суду першої інстанції залишено незмінною.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суди не вправі були направляти його підзахисного для відбування покарання через неявки саме до органів з питань пробації, оскільки такого обов`язку на нього не покладалося, суди не перевірили та не спростували обставини поважності причин неявки відповідно до статті 78 КК.
Крім того, вказується на порушення права його підзахисного на захист з огляду на пізнє повідомлення судом, невручення подання, в ухвалі не зазначено підстав необґрунтованості скарги, а також стверджує на помилковість рішення про неможливість оскарження ухвали.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив закрити касаційне провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що провадження за касаційною скаргою необхідно закрити на таких підставах.

Мотиви Суду
Відповідно до положень частини 2 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 537 КПК питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, відноситься до стадії виконання вироку в частині окремих проваджень, спрямованих на вирішення питань, пов`язаних із виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

У статті 539 КПК встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 6 статті 539 КПК за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Системне тлумачення статей кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку про те, що рішення суду першої інстанції, яким вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, та рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на нього, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у статті 539 КПК.

Враховуючи висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 18 березня 2019 року (справа №756/9514/15-к, провадження №51-115кмо17), та положення частини 1 статті 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щодо єдності судової практики та відповідно до частини 6 статті 13 цього Закону, суди зобов`язані дотримуватися правозастосовної практики у справах про тотожній предмет оскарження, яким у цьому випадку є можливість касаційного оскарження рішень на стадії виконання вироку.

У згаданій постанові Верховним Судом надано висновок про те, що за змістом пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України, частини 2 статті 424, частини 6 статті 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Враховуючи те, що касаційне провадження відкрите за касаційною скаргою на судові рішення, які не можуть бути предметом касаційного оскарження, тому доводи захисника про порушення вимог процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не перевіряються. Натомість касаційне провадження підлягає закриттю.
На підставі наведеного та керуючись статтями 424, 433, 434, 441, 442 КПК, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року та Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2018 рокузакрити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3