У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:
- заступника начальника відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ОСОБА_3 ;
- адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представників ОСОБА_6 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_8 ,
про арешт майна у кримінальному провадженні №0000013 від 14.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000013 від 14.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що 05.11.2019 р. на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.10.2019 р. було проведено обшук за місцем розташування відділу продаж ЖК «Софіївська сфера» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Соборна, поруч з житловим багатоповерховим будинком №126/14, в результаті якого виявлено та вилучено одну одиницю комп`ютерної техніки, а саме ноутбук чорного кольору марки «TOSHIBA», серійний номер XB464932K, з зарядним пристроєм.
07.11.2019 р. було проведено огляд вищевказаного ноутбука, в результаті його увімкнення та введення паролю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено, зокрема, наявність на дисководах ноутбука програми «1СПідприємство», папки «Отчетность за год», «Счета 1.10.2019 IBAN», файли «Документ для Гуліев Іман», «act-new», «ЕСВ с 02.05.2019», «реквізити податки», «Попередній договір 26.16 шаблон с защитой» та інші програми, папки та файли, на яких, за твердженням органу досудового розслідування, знаходяться в електронному вигляді первинна договірна бухгалтерська, податкова звітна документація щодо проведення фінансово-господарських операцій з будівництва та купівлі-продажу об`єктів нерухомості на території Києво-Святошинського району Київської області, в т.ч. за участі ОСОБА_9 .
07.11.2019 р. винесено постанову про визнання речей речовими доказами у рамках вказаного кримінального провадження та залучення їх до матеріалів кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись стст.40, 89, 131, 132, 159-162, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на ноутбук чорного кольору марки «TOSHIBA», серійний номер XB464932K, 1 шт., з зарядним пристроєм чорного кольору «GMR200601EU0», 1 шт.
У судовому засіданні заступник начальника відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити в цілому.

Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представники ОСОБА_6 , у якої під час обшуку було тимчасово вилучено вищевказане майно, проти задоволення клопотання заперечували, зокрема стверджували, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до кримінального провадження, в якому 05.11.2019 було проведено обшук ЖК «Софіївська сфера» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Соборна, у вказаному ЖК хоче придбати квартиру, під час обшуку перебувала за вказаною адресою з метою ознайомлення з документами забудовника, вона працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Фонд Українська політика» (копії відповідних документів надано), саме тому на її ноутбуці виявлені вказані в клопотанні слідчого файли. Адвокатами також було вказано, що ухвалою слідчого судді дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки не надавався, ОСОБА_6 сама добровільно надала код доступу до свого ноутбуку, а слідчий мав можливість оглянути його та скопіювати необхідні для досудового розслідування файли, якщо б такі знайшлися.
Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представники ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні клопотання, повернути власнику тимчасово вилучене майно.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання виходячи з такого.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як передбачено ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно з чч.1, 2, 5, 11 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0000013 від 14.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
05.11.2019 р. у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.10.2019 р. було проведено обшук за місцем розташування відділу продаж ЖК «Софіївська сфера» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Соборна, поруч з житловим багатоповерховим будинком №126/14, дозвіл на вилучення будь-якої комп`ютерної техніки слідчим суддею не надавався.
В результаті обшуку виявлено та вилучено у ОСОБА_10 ноутбук чорного кольору марки «TOSHIBA», серійний номер XB464932K, з зарядним пристроєм чорного кольору «GMR200601EU0». 07.11.2019 р. винесено постанову про визнання речей речовими доказами у рамках вказаного кримінального провадження та залучення їх до матеріалів кримінального провадження.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 не є працівником відділу продаж ЖК «Софіївська сфера», у вказаному ЖК хоче придбати квартиру, під час обшуку перебувала за вказаною адресою з метою ознайомлення з документами забудовника, працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Фонд Українська політика» (копії відповідних документів надано), саме тому на її ноутбуці виявлені вказані в клопотанні слідчого програми і файли, зокрема, програми «1СПідприємство», папки «Отчетность за год», «Счета 1.10.2019 IBAN», файли «Документ для Гуліев Іман», «act-new», «ЕСВ с 02.05.2019», «реквізити податки», «Попередній договір 26.16 шаблон с защитой».
Слідчий суддя також ураховує, що власником майна добровільно надано органу досудового розслідування пароль від тимчасово вилученого ноутбука, що дало змогу слідчому його оглянути, встановити наявні на ньому програми, папки та файли та, за необхідності, провести огляд за допомогою спеціаліста. Проте, незважаючи на всі можливості для цього, такий огляд органом досудового розслідування здійснено не було. В матеріалах клопотання також відсутня будь-яка інформація щодо призначення експертизи вказаного ноутбука.

Частиною 1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні та в судовому засіданні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя також ураховує, що в даному випадку накладення арешту не є розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а оскільки вилучений ноутбук та зарядний пристрій для нього є робочим ноутбуком власника майна ОСОБА_6 , то такий арешт спричинив би непропорційно обтяжливі наслідки для власника майна.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в даному випадку є невиправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, хоча і здійснюється на підставі закону, проте не з метою задоволення суспільного інтересу та з порушенням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.
Повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучений під час проведення обшуку 05.11.2019 ноутбук чорного кольору марки «TOSHIBA» MODEL NAME: SATTELITE C660D-1EU PART NO PSC20E-00Y01CRU SERIAL NO XB464932K IXB464932KSSC2000Y01CRUB у кількості 1 штуки, зарядний пристрій чорного кольору «GMR200601EU0» у кількості 1 штуки.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1