Справа № 461/2526/19
У Х В А Л А
"20" травня 2019 р. Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває зазначене кримінальне провадження обвинуваченням ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під домашнім арештом. У клопотанні прокурор зазначає про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вважає, що на даний час продовжують існувати передбачені законом ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений проти задоволення клопотань прокурора про продовження строку домашнього арешту та призначення справи до судового не заперечував, однак просив визначити йому подальший домашній арешт не у цілодобовому режимі та надати можливість заробляти собі засоби для існування.

Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 331 ЦПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Судом вже було вирішено питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого під час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в ході досудового розслідування. Тому на даному етапі провадження суд не перевіряє обґрунтованість такої підозри.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, за вчинення якого передбачене покарання до п`яти років позбавлення волі. Дії ОСОБА_4 та його особа представляють істотну суспільну небезпеку. Також, прокурором у кримінальному провадженні у повному обсязі доведене продовження існування ризиків, а саме: можливість переховування від суду та продовження злочинної діяльності.

Співставлення негативних наслідків переховування з урахуванням можливого засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, враховуючи характер інкримінованого діяння, той факт, що обвинувачений не працевлаштований, офіційного та стабільного джерела доходів не має, суд вважає, що інші запобіжні заходи крім домашнього арешту не забезпечать з об`єктивних причин дотримання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під цілодобовим домашнім арештом слід продовжити на два місці.

При цьому, клопотання прокурора судом задовольняється частково з метою забезпечення права обвинуваченого на працю та здобуття собі засобів для існування, а строк домашнього арешту продовжується із забороною залишати місце проживання лише у нічний час.

Кримінальне провадження, відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України, підсудне Галицькому районному суду міста Львова, підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пп. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст.284 КПК України або зупинення провадження відсутні.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстави для повернення обвинувального акту відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, обвинувачений, потерпіла та свідки.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372, 375-376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту на 02 місці до 19 липня 2019 року.

Вважати продовженими до 19 липня 2019 року ОСОБА_4 обов`язки покладені ухвалою слідчого судді.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, на 20 червня 2019 року о 10 год. 00 хв.

Виконання ухвали в частині запобіжного заходу покласти на Залізничний відділ поліції ГУ Національної поліції у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1