УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2019 року

м. Київ
справа № 456/1035/17

провадження № 51-3408ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року та ухвала Львівського апеляційного суду від 11 березня 2019 року,

встановив:
За вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 358 КК та призначено покарання: за ч. 1 ст. 307 КК 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 358 КК 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2016 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2017 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вирішено рахувати з 10 березня 2017 року.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 11 березня 2019 року залишив без змін вирок міського суду
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів та закрити щодо нього кримінальне провадження.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 зводяться до заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також засуджений, указуючи на допущені, на його думку, судом апеляційної інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не обґрунтовує, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість постановленого судового рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом постановленого судового рішення, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 412, цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПКпереглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3