Справа № 521/9090/19
Номер провадження:1-кс/521/3789/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що 28 травня 2019 року до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 та заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій остання просить вжити заходи до невстановленої особи яка 28 травня 2019 року приблизно о 15 годині 00 хвилин з автомобіля марки «Mazda 2» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом розбиття скла таємно викрала сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 700 доларів США2000 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Mazda 2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код та банківські картки.
30 травня 2019 року в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками ОПВ УКР ГУНП в Одеській області, старшим сержантом ОСОБА_6 встановлено особу причетну до таємного викрадення майна 28 травня 2019 року з автомобіля марки «Mazda 2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого за адресою: місто Одеса, вулиця Богдана Хмельницького, 1, а саме громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході огляду ОСОБА_7 виявлено та вилучено банківська картка А-Банк НОМЕР_2 , банківська картка Приватбанка НОМЕР_3 , банківська картка Приватбанк НОМЕР_4 , картка Mazda Service НОМЕР_5 , медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом серія 2МДЛ, №016036, талон до посвідчення водія Серія НОМЕР_6 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування видане на ім`я ОСОБА_5 , страховий поліс на автомобіль № АУ 9944757, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mazda модель 2», державний номер НОМЕР_1 , серія номер свідоцтва НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 серія НОМЕР_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
серія номер НОМЕР_8 .
Враховуючи, що виявлене та вилучене майно несе в собі доказову інформацію, з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення даного майна, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Стаття 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України серед інших, є збереження речових доказів. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України /ч. 3 ст. 170 КПК України/.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному злочині. На думку слідчого судді на вказаному етапі досудового розслідування є всі законні підстави вважати, що вилучене майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказане майно на теперішній час підлягає дослідженню, тобто органу досудового розслідування з ним необхідно провести слідчі дії.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя виходить з того, що слідчим доведена необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно є доказовою базою у кримінальному провадженні.
Ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
За таких обставин, покладені в основу клопотання мотиви, що стали підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слід визнати необґрунтованими та незаконними, оскільки таке втручання у право володіти призведе до обмеження прав потерпілої від злочину особи.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на банківську картку А-Банк НОМЕР_2 , банківську картку Приватбанка НОМЕР_3 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_4 - з забороною на розпорядження, без заборони користуватись зазначеним майном.
Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 банківську картка А-Банк НОМЕР_2 , банківську картку Приватбанка НОМЕР_3 , банківську картку Приватбанк НОМЕР_4 .
Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року.
Повідомити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК України.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1