Справа № 297/1147/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Берегівської міської ради ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 13 травня 2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , із освітою 4 класи, не навчається, не працюючого, не судимого, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
встановив:

12 травня 2019 року приблизно о 23 годині 07 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Вокзальній, 1 в м. Берегово, на території залізничного вокзалу, підійшов до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння мобільним телефоном та під приводом подзвонити попросив потерпілого вийняти з кишені свій мобільний телефон. Останній, на прохання ОСОБА_5 дістав з кишені мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY J5», модель № SM-J510H, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з картою пам`яті «micro SD 8 Gb» та SIM-карткою МТС № НОМЕР_3 , у чорному чохлі, який тримав у своїй руці, а ОСОБА_5 тим часом набирав на дисплеї потрібний йому номер. В подальшому, ОСОБА_5 , скориставши довірливістю останнього, відкрито вирвав з його рук вищевказаний мобільний телефон, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 20.05.2019 становить 2 000,00 грн., в якому знаходилась карта пам`яті «micro SD 8 Gb» вартістю 70,00 грн. та SIM-картка МТС вартістю 80,00 грн., а також чохол мобільного телефону чорного кольору вартістю 50,00 грн., завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2 200,00 грн..

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що знаходився на території залізничного вокзалу, де побачивши потерпілого ОСОБА_9 , з метою заволодіння майном, попросив у нього мобільний телефон під приводом подзвонити. Останній дістав з кишені свій мобільний телефон, який тримав у своїй руці, а він тим часом набирав на дисплеї потрібний йому номер, після чого відкрито вирвав телефон з його рук та втік. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що її син говорить правду. Саме так він розповідав і їй. Просила сина суворо не карати.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, однак остання подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без їх участі (а.с. 28).
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого, заслуховуванням думки законного представника обвинуваченого та представника служби у справах дітей Берегівської міської ради, та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Те, що ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 54), є неповнолітнім, суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства, а тому на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, вважає звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.
Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Речовий доказ: мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY J5», модель № SM-J510H, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з картою пам`яті «micro SD 8 Gb» та чохлом, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , суд вважає, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили повернути останньому, як власнику.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд вважає залишити попередній домашній арешт.
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
Визнати винним ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, та покласти на нього обов`язки згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній домашній арешт.
Речовий доказ: мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY J5», модель № SM-J510H, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з картою пам`яті «micro SD 8 Gb» та чохлом, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили - повернути останньому, як власнику.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_11