МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/505/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.
Просить розглянути його апеляційну скаргу та, згідно частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (надалі КК України), зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 3 березня 2017 року по 13 травня 2017 ріку та з 3 вересня 2017 року по 16 січня 2018 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволено.
ОСОБА_6 , відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 3 березня 2017 року по 3 квітня 2017 року, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого.
Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Зазначає, що з 3 березня 2017 року по 13 травня 2017 року знаходився в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», а з 3 вересня 2017 року по 16 січня 2018 року в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор» по одному і тому ж кримінальному провадженню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
До Миколаївського районного суду Миколаївської області від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України №838-VІІІ, який прийнято Верховною Радою України 26 листопада 2015 року.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 3 березня 2017 року засуджено ОСОБА_8 за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України із застосуванням положень статті 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Задовольняючи клопотання засудженого, зокрема зараховуючи засудженому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 3 березня 2017 року по 3 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд дійшов висновку, що саме в цей період за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 3 березня 2017 року за яким ОСОБА_6 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, відносно останнього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, а саме до 3 квітня 2017 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо застосування відносно нього вимог частини 5 статті 72 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону, та з таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України N838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року, згідно з яким якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015), в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Запобіжні заходи це заходи забезпечення кримінального провадження, що полягають в тимчасовому обмеженні прав людини згідно кримінального процесуального законодавства, що мають на меті припинити та запобігти новим кримінальним правопорушенням, забезпечити виконання покладених на особу обов`язків та її належну поведінку.

Згідно матеріалів судового провадження, вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 3 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених частинами 2, 3 статті 185 КК України та із застосуванням положень статті 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 3 березня 2017 року запобіжний захід ОСОБА_6 було змінено з домашнього арешту на тримання під вартою.
Згідно матеріалів судового провадження (а.п. 9) вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 3 березня 2017 року, набрав законної сили 3 квітня 2017 року.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 3 березня 2017 року по 3 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Посилання апелянта на перебування у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» з 4 квітня 2017 року (після набрання вироком законної сили) по 13 травня 2017 року та у Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор», з 3 вересня 2017 року по 16 січня 2018 року, а за такого, і зарахування цього строку в строк позбавлення волі з розрахунку день за два, є безпідставними, оскільки закон пов`язував таке зарахування не з фактом перебування у слідчому ізоляторі, а з фактом попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, яким, згідно положенням частини 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, визнавалось:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали, а відтак і для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , не має.

Керуючись статтями 376, 404, 407, 419, 424, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: