Постанова

Іменем України
26 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 420/384/17
провадження № 51-329 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Луганського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такий, що немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 11 червня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст.125 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці.
Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 8080,41 грн. та 10000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року вирок місцевого суду скасовано в частині вирішення цивільного позову. У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 8080,41 грн. відмовлено, за необґрунтованістю. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він, 02 серпня 2014 року біля 17:30 год., перебуваючи в приміщенні контори СТОВ імені Енгельса, що по вул. Пульного, 2 в с.Кам`янка Новопсковського району Луганської області, в ході сварки, яка відбулася в результаті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , наніс останньому три удари кулаком правої руки в область обличчя, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити ухвалу апеляційного суду, зазначивши про зміну вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що апеляційний суд, ухвалюючи рішення про зменшення сум, які підлягають стягненню з обвинуваченого, всупереч положень ст. 408 КПК не змінив вирок, а скасував його частково, при цьому власне рішення виклав у формі ухвали, без постановлення вироку, як вимагає ст. 407 КПК.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги касаційної скарги підтримала та просила задовольнити.
Мотиви суду
Згідно ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Із будь-яких інших підстав касаційний суд не вправі втручатися у рішення судів нижчих ланок.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оскаржується і судом касаційної інстанції не перевіряється.
Доводи прокурора про те, що апеляційний суд, ухвалюючи рішення про зменшення сум, які підлягають стягненню з обвинуваченого, всупереч положень ст. 408 КПК не змінив вирок, а скасував його частково, при цьому власне рішення виклав у формі ухвали, без постановлення вироку, не заслуговують на увагу.
Підстави для скасування або зміни вироку чи ухвали - це сукупність достовірних даних, що вказують на незаконність, необґрунтованість чи невмотивованість судового рішення.
Підстави і для скасування, і для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції однакові та закріплені у статті 409 КПК. До них віднесені: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Одні й ті ж самі порушення кримінального процесуального закону залежно від конкретних обставин у кримінальному провадженні можуть свідчити про необхідність як скасування, так і зміни судового рішення. Винятком є такі істотні порушення кримінального процесуального закону, при виявленні яких судове рішення завжди підлягає скасуванню.

Положеннями п.3 ч.1 статті 408 КПК передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Із оскаржуваного судового рішення слідує, що суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційних скарг засудженого та захисника прийняв рішення про відмову у задоволенні цивільного позову про стягнення із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 8080,41 грн., за необґрунтованістю.
Таким чином, відмовивши у задоволенні цивільного позову про стягнення із засудженого ОСОБА_6 матеріальної шкоди, апеляційний суд не ухвалював рішенняні про збільшення сум, які підлягають стягненню, ні про зменшення цих сум, як на тому безпідставно наголошує прокурор у касаційній скарзі.
У пункті 3 частини 1 статті 408 КПК (який на переконання сторони обвинувачення застосовано апеляційним судом) законодавцем закріплена імперативна вимога про те, що апеляційний суд змінює вирок місцевого суду у двох випадках: у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або у разі збільшення цих сум, однак, у даному кримінальному провадженні жодне із зазначених рішень в ході апеляційної процедури не ухвалювалося, а відтак правових підстав для зміни вироку місцевого суду не було.
Суд звертає увагу, що рішення про відмову у задоволенні цивільного позову за своїм процесуальним змістом не є ідентичним рішенню про зменшення сум, які підлягають стягненню з обвинуваченого, тому їх не слід ототожнювати.
Частиною 1 статті 420 КПК чітко передбачено випадки, за яких суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, зокрема у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що підстав, передбачених ст.420 КПК, для ухвалення апеляційним судом свого вироку, не було. Крім того, постановленим рішенням про відмову у задоволенні цивільного позову про стягнення із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальної шкоди, правове становище засудженого ОСОБА_6 не погіршено. Таким чином, суд апеляційної інстанції, дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, дійшов правильного переконання про постановлення власного рішення у формі ухвали.
Матеріали провадження не містять даних про порушення вимог кримінального процесуального закону, що були б безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без зміни.
З цих підстав Суд ухвалив:
Ухвалу Луганського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3