Справа № 495/9003/19
Номер провадження 1-кс/495/4909/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.10.2019 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.
В клопотанні зазначено, що 05 жовтня 2019 року, приблизно о 00 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно та достовірно розуміючи можливість настання особливо тяжких наслідків, заздалегідь підготувавшись та озброївшись ножом, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та раптово здійснив не менш восьми ударів в область грудної клітини ОСОБА_7 , чим спричинив останньому згідно лікарського свідоцтва про смерть № 298 від 05 жовтня 2019 року, тампонаду серця, травму кількох кровоносних судин грудного відділу, внаслідок чого ОСОБА_7 , помер на місці.
Після чого ОСОБА_4 , вийшовши з приміщення будинку АДРЕСА_2 і рухаючись по подвір`ю побачив автомобіль марки «ВАЗ-2104», 2006 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ-2104», виїхав за ворота вищевказаного подвір`я і зник в невідомому напрямку, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 50000 гривень.
05 жовтня 2019 року, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05 жовтня 2019 року, у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру.
Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризик того, що він:
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи особистість підозрюваного, зухвалість та суспільну небезпеку вчинених злочинів, застосування більш м`якої міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , не є доцільним у зв`язку з вчинення останнім особливо тяжких злочинів, вірогідність того що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, через бажання уникнення від призначення покарання у вигляді позбавлення волі, яке і передбачене за вчинення даного злочину, що може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
Також, слідчий звертає увагу суду на те, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а також те, що ОСОБА_4 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, утриманців не має, не має зареєстрованого місця проживання на території Одеської області, та враховуючи також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 та просив суд його задовольнити. Зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків та обставин, що вказують на необхідність обрання саме такого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав факт скоєння ним кримінального правопорушення, але зазначив, що в нього не було умислу вбивати потерпілого. Не заперечував щодо обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також не заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні її підзахисного ОСОБА_4 .
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 05.10.2019 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002548за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
05.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 115 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 115, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 05.10.2019 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 05.10.2019 року та іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.
За твердженням слідчого, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризики того, що він може:
- переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

Разом з тим, слідчий зазначає, що у разі обставин кримінального правопорушення, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні визначати не доцільно.
Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. … Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».
Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. «… Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Крім цього, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаільській установі виконання покарань № 22 УДДУВП в Одеській області по відношенню до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з моменту його затримання, а саме з 05.10.2019 року по 03.12.2019 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вираховувати з 05.10.2019 року.

Розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 07.10.2019 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1