Ухвала
Іменем України
5 листопада 2019 р.

м. Київ
справа № 599/593/18
провадження № 51-5462ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2018 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 31 липня 2019 року,
встановив:
вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 ,
уродженця с. Загіря Зборівського району Тернопільської області, який помер
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КК),
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 31 липня 2019 року вирокЗборівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2018 року скасовано, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за частиною 3 статті 286 КК закрито

на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що законний представник не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зокрема вказує, що обвинувальний акт надійшов до суду з численними порушеннями кримінального процесуального закону, зазначає про порушення права на захист особи відносно, якої розслідувалось кримінальне провадження, а також вважає, що ОСОБА_4 повинен бути виправданий, оскільки судом не повно з`ясовано обставини вчинення кримінального правопорушення та відсутні належні докази для визнання його винуватим.
Одночасно, перевіривши касаційну скаргу засудженого, колегія суддів вбачає, що він не дотримався вимог статті 427 КПК при подачі скарги.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК .
Частиною 5 статті 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну

відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК.
Як убачається зі змісту касаційної скарги законний представник, вказуючи на незаконність судових рішень фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Тобто, у касаційній скарзі скаржник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, законний представник посилаючись на недоліки досудового розслідування не зазначає, які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування вплинули на постановлення незаконних, на її думку, судових рішень.
Між тим, законний представник вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції під час постановлення ухвали, не зазначає їх, як і не вказує зміст таких порушень з урахуванням вимог статті 412 КПК.
До того ж, законний представник не додала до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень, як передбачено частиною 5 статті 427 КПК.
Таким чином, недодержання законним представником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

касаційну скаргу законного представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах померлого ОСОБА_4 на вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2018 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 31 липня 2019 року щодо нього, залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3