Номер провадження: 11-сс/813/900/19
Номер справи місцевого суду: 523/7451/19 1-кс/523/2553/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2019 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001716 від 11 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001716 від 11 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Доводи апеляційної скарги прокурор обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду або продовжити злочинну діяльність та, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також наявні ризики, що ОСОБА_8 має можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими та суперечать фактичним обставинам справи.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він 11.05.2019 р. приблизно 01:30 год., спільно з ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном задля власного незаконного збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , побачили раніше малознайомого ОСОБА_9 потерпілого ОСОБА_10 та в подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи на дитячій площадці в дворі зазначеного будинку, окликом відволік увагу потерпілого, а ОСОБА_9 в цей час підійшов до останнього та наніс йому п`ять ударів в область обличчя, спричинивши йому насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_9 шляхом ривку зірвав з плеча потерпілого сумку для ноутбука чорного кольору марки «DTBG» вартістю 900 грн., всередині якої були ноутбук марки «Lenovo G50-45» в корпусі чорного кольору вартістю 12 500 грн., грошові кошти в сумі 5 768 грн., стартовий пістолет марки «RETAY 84 FS» з номером на рамці RFSID-181101350 вартістю 1 670 грн., 7 набоїв вартістю 77 грн., кабель USB-MicroUSB чорного кольору вартістю 50 грн, кабель USB-MicroUSB білого кольору вартістю 50 грн., краплі «Отривін» вартістю 70 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 21 085 грн.

Зазначена підозра не є на даний час предметом оскарження в апеляційному порядку та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 11.05.2019 року (а.с. 18-20); протоколом огляду речових доказів від 11.05.2019 р. (а.с. 28-29) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, колегія суддів зазначає, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування й суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків в зазначеному провадженні, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; йому відома особа потерпілого та місце його роботи; підозрюваний офіційно не працевлаштований.

Однак, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 62-63); має місце реєстрації (а.с. 61) та постійного проживання, за яким позитивно характеризується (а.с. 73), одружений (а.с. 76) та має на утриманні малолітню дитину 2017 р.н. (а.с. 77), що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків; самостійно з`явився в судове засідання для розгляду клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою; не порушує встановлені оскаржуваною ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обов`язки та самостійно з`явився в судове засідання апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Остання зазначена обставина свідчить про те, що застосований відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в зазначеному провадженні ризиків продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, апеляційний суд вважає такі твердження голослівними та такими, що не підтверджуються матеріалами провадження. Натомість, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків в зазначеному кримінальному провадженні, а також особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законним та обґрунтованим.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 370, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 16 травня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001716 від 11 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3