Номер провадження: 11-сс/813/994/19
Номер справи місцевого суду: 509/2655/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №80000067, внесеному до ЄРДР 11.01.2019 року за ч.3 ст. 187, ч.4 ст.187 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді судді Іллічівського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутине Одеської області, громадянина України, болгарина, з середньо-спеціальною освітою, працюючого сантехніком в ЖКС «Черемушки», одруженого, маючого на утримання малолітніх синів 2016 та 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні №80000067, внесеному до ЄРДР 11.01.2019 року за ч.3 ст. 187, ч.4 ст.187 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 , однак, прокурором не доведені ризики, передбачені ч.1 чт.177 КПК України та не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для досягнення цілей кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування 11.01.2019 року, приблизно о 01:30 годині, ОСОБА_8 , діючи за попередньою злочинною змовою із невстановленими слідством особами, прибули до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , шляхом віджиму металопластикового вікна на першому поверсі,проникли до середини вказаного будинку, де, з метою заволодіння чужим майном, умисно, із корисних мотивів, напали на потерпілого ОСОБА_10 та його дружину ОСОБА_11 , погрожуючи предметом схожим на пістолет, наділи заздалегідь підготовлені для вчинення злочину металеві наручники на зап`ястя рук та за допомогою підручних засобів, які знайшли в будинку у вигляді чоловічого шкіряного ременю та фрагменту канату зв`язали також ноги потерпілих.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, нанесли йому декілька ударів кулаком в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у виді саден, забоїв, гематом м`яких тканин обличчя. Здійснивши пошуки цінного майна, ОСОБА_8 разом невстановленими особами незаконно заволоділи золотим ланцюжком вагою 15 грам, вартістю 15000 грн. та грошовими коштами у розмірі1800 грн., спричинивши потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму16800 грн.
Крім того, 05.04.2019 року, в період часу з 02:00 до 04:00 годин, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою вчинення розбійного нападу, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_12 та двома невстановленими особами, на автомобілі марки ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до домоволодіння АДРЕСА_4 , де в той час як ОСОБА_12 , залишився у вказаному автомобілі спостерігати за тим, аби дії нападників не були помічені, ОСОБА_8 з двома невстановленими особами, знявши вікно, розташованого поблизу вхідних дверей проникли до вищевказаного домоволодіння.
Далі, ОСОБА_8 разом з двома невстановленими особами, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні однієї з кімнат вищевказаного домоволодіння, побачивши ОСОБА_13 , яка сиділа на дивані, засліпили очі потерпілій ліхтарем та голосно наказали лягти на підлогу обличчям до низу. Після цього, зв`язали ОСОБА_13 руки і ноги липкою стрічкою (скоч) та із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, висловлюючи в голос погрози спалити будинок, вимагали від останньої грошові кошти.
В цей час, через вхідні двері до будинку проник ОСОБА_12 , який разом з ОСОБА_8 та з двома невстановленими особами, почав шукати грошові кошти.
Сприйнявши погрози нападників за реальні та побоюючись за своє життя ОСОБА_13 повідомила нападникам, що грошові кошти знаходяться у тумбочці поблизу ліжка, якими нападники незаконно заволоділи, а саме: 9670 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 258 853,3 грн. та 2000 грн., після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 та двома невстановленими особами, покинули місце вчинення злочину, спричинивши потерпілій майнову шкоду у сумі 260 853,3 гривень.
Ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 09.04.2019 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2019 року.

27.05.2019 року прокурор звернувся до суду з клопотанням, про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання наявним ризикам.

Зміст вимог апеляційних скарг.
У своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що слідчим суддею не було прийнято до уваги, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, враховуючи вагомість наявних доказів та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суд,незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, та знищити або сховати знаряддя злочину, місцезнаходження якого на теперішній час не встановлено.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною п`ятою зазначеної статті також передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність фактичним обставинам справи висновку слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох епізодів розбійних нападів з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 та ч.4 ст.187 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.
В оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що долученими до клопотання слідчого матеріалами не підтверджується наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України.

Апеляційним судом встановлено, що доводи прокурора щодо наявності у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ґрунтуються лише на показаннях іншого підозрюваного ОСОБА_15 та на даній стадії досудового розслідування іншими доказами, наданими на огляд апеляційного суду, не підтверджуються.

Враховуючи викладене, а також неможливість надання оцінки об`єктивності та достовірності показанням одного підозрюваного щодо іншого на даній стадії кримінального провадження, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність піддати об`єктивному сумніву наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею наявних у кримінальному провадженні ризиків.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вірно врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вищевикладені обставини свідчать про наявність у кримінальному провадженні ризику того, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та суворість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Разом з цим, з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, має місце реєстрації в Одеській області та постійне місце проживання в м. Одесі, одружений, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, з якими спільно проживає, також утримує батьків похилого віку, які хворіють на різні хронічні захворювання, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи, згідно з долученою до матеріалів провадження медичною документацією має незадовільний стан здоров`я.

Викладені обставини, на думку апеляційного суду, є достатнім стримуючим фактором, здатним запобігти спробам підозрюваного ухилитись від органу досудового розслідування та суду за умови застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також у кримінальному провадженні наявний ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні шляхом схиляння їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин.

Крім того, апеляційний суд визнає обґрунтованим ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки процес збирання доказів не завершено.

Разом з цим, апеляційний суд вважає недоведеним ризик можливого повторного вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, оскільки він офіційно працевлаштований, джерела його існування відомі, а доводи клопотання слідчого про протилежне не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні Одеського апеляційного суду.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам можливо шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

ІІІ. Висновки апеляційного суду.
Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя поряд з доведеністю наявності у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та заявлених слідчим ризиків, взяв до уваги наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків (постійного місця проживання, перебування у офіційному шлюбі та наявність утриманців), відсутність у нього судимостей.

Прокурором не було доведено існування обґрунтованих підстав вважати, що ступінь вираженості наявних у кримінальному провадженні ризиків свідчать про те, що цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваному менш суворих запобіжних заходів.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час у сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим слідчим ризикам.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №80000067, внесеному до ЄРДР 11.01.2019 року за ч.3 ст. 187, ч.4 ст.187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4