Справа № 132/3118/19
Провадження №1-кп/132/298/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000235 від 25.05.2019р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Курилівка Хмільницького району Вінницької області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 в період часу з березня по 19 травня 2019 року доглядала за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 , яка являється інвалідом першої групи. Так, 12 квітня 2019 року близько 14год.00хв., перебуваючи у спальній кімнаті за місцем проживання ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона залишається для ОСОБА_5 непомітною, таємно, шляхом вільного доступу, із шафи вчинила крадіжку обручки із металу жовтого кольору 585проби, вагою 1,72г.; обручки із металу жовтого кольору 585проби, вагою 1,72г.; обручки із металу жовтого кольору 585проби, вагою 2г.; двох сережок із металу жовтого кольору 585проби, вагою 1,5г.; ланцюжка із металу жовтого кольору 585проби, вагою 5г.; кулону у вигляді знаку зодіаку «Водолій» із металу жовтого кольору 585проби, вагою 2г., які згідно курсу НБУ станом на 12.04.2019р. становила 645,29грн. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_8 вподальшому розпорядилась ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 9995,34грн.

Крім цього, вона же 19 травня 2019 року близько 14год.00хв. перебуваючи у кухонній кімнаті за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона залишається для ОСОБА_5 непомітною, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку блендера марки «Молінекс 3в1». Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_8 вподальшому розпорядилася ним на власний розсуд. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 344 від 02.07.2019р., вартість блендера марки «Молінекс 3в1» становить 1133,33грн. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1133,33грн.

Обвинувачена ОСОБА_8 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, та пояснила, що дійсно вчинила крадіжки чужого майна, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Цивільний позов, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11128грн., а також моральної шкоди в розмірі 50000грн., визнає у повному обсязі, зобов`язується їх сплатити за рахунок належних земельних паїв.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, в присутності її представника адвоката ОСОБА_9 .

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 в суді підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, та підтримав поданий позов, який просив задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесені до злочинів середньої тяжкості, раніше не судима, згідно характеристики характеризується з позитивної сторони, одружена, офіційно не працевлаштована, однак має дохід, одержаний від підробіток, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає, є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує її покарання є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, та за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосування ст.70 КК України, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: блендер марки «Молінекс 3в1» та мобільний телефон марки «LG», які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 18.06.2019р. передані на зберігання під розписку власнику, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити у власника.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Витрати на залучення експерта згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 344 від 02.07.2019р. у розмірі 785,05грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої в ході досудового розслідування не застосовувались.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.4, 13, 19, 79, 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_5 у справі заявлено цивільний позов, в якому заявник посилаючись на заподіяння злочином шкоди просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 11128грн., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000грн.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні цивільний позов щодо стягнення з неї матеріальної шкоди в розмірі 11128грн., та моральної шкоди в розмірі 50000грн., визнала у повному обсязі, зазначивши, що ці суми відшкодує за рахунок належних їй земельних паїв.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п.1 ч.2 т.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог).

За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обвинувачена ОСОБА_8 визнавши позов у повному обсязі, розпорядилась своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Розглянувши поданий цивільний позов, дослідивши надані докази на його обґрунтування та підтвердження, з`ясувавши позицію сторін, суд вважає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Завдана злочином матеріальна шкода підтверджена документально, а тому виходячи із позиції обвинуваченої ОСОБА_8 , яка визнала позов в цій частині, суд вважає в цій частині позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Як роз`яснено в п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 та від 27.02.2009), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної (немайнової) шкоди у цивільного позивача, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла, характеру немайнових трат (їх тривалості, можливості відновлення), стану її здоров`я, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлений ОСОБА_5 розмір обґрунтованим, та таким що підлягає до задоволення.

При цьому слід зауважити, що судом встановлено, що саме з вини обвинуваченої, потерпілій, яка є цивільними позивачем, заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що наслідки кримінального правопорушення стали для неї психотравмуючими, обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування, ускладнили можливості повноцінної життєдіяльності та викликали негативні психологічні переживання.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді:

-за ч.1 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком в 3 (три) роки. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: блендер марки «Молінекс 3в1» та мобільний телефон марки «LG», які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 18.06.2019р. передані на зберігання під розписку власнику, після набуття вироком законної сили, залишити у власника.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 02.07.2019р. № 344 у розмірі 785,05грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 11128грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 50000грн., а всього 61128грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженій, що вона має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в передбаченому законом порядку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_12