Справа № 346/1981/19
Провадження № 1-кп/346/367/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0001131 від 03.04.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області, жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з вищою освітою, депутата Раківчицької сільської ради VІІ демократичного скликання Коломийського району Івано-Франківської області, працюючу начальником відділу кадрів комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» (далі КНП «Коломийська ЦРЛ»), не судиму,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2019 року до суду надійшов вказаний обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості. В цих документах вказано, що ОСОБА_4 з 10.03.2009 року відповідно до наказу № 19к від 06.03.2009 року призначена на посаду начальника відділу кадрів КНП «Коломийської ЦРЛ» та, будучи особою, яка виконує організаційно-методичне керівництво відділом кадрів, вчинила кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, пов`язаної з надання публічних послуг. Так, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, близько 10:00 год. 02.04.2019 року запропонувала ОСОБА_6 , яка виявила бажання зайняти посаду рентген-лаборанта вказаної лікарні, посприяти у вирішенні цього питання шляхом впливу на виконувача обов`язків генерального директора вищевказаного закладу ОСОБА_7 , який згідно зі ст. 4 Закону України «Про запобігання і протидію корупції» є особою, що уповноважена на виконання функцій держави. Того ж дня ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про необхідність передачі їй для вирішення цього питання грошових коштів у у сумі 2 000 доларів США (що станом на 02.04.2019 року відповідно до офіційного курсу НБУ складало 54 400 грн.), на що ОСОБА_6 вимушено погодилася, проте, відразу ж після цього звернулася із заявою до правоохоронних органів та виявила бажання взяти участь у заходах з викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

В подальшому, 05.04.2019 року ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх, перебуваючи у приміщенні свого робочого кабінету № 605 вказаного закладу, що за адресою: м. Коломия, вул. Мазепи, 3, Івано-Франківської області, одержала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США у якості неправомірної вигоди за обіцянку вплинути на прийняття рішення виконувачем обов`язків генерального директора вищевказаного закладу ОСОБА_7 про зайняття ОСОБА_6 посади рентген-лаборанта.

В обвинувальному акті зазначено, що такими діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.369-2 КК України.

Під час досудового розслідування, а саме 22.04.2019 року між прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , що здійснював процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до цієї угоди ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, сприяти розслідуванню і встановленню обставин його вчинення. Сторони також узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення підозрюваній призначається покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити зазначену угоду.

Підозрювана, яка вже згідно з правилами ч.2 ст.42 КПК України набула статусу обвинуваченої, також підтримала угоду про визнання винуватості і просить суд затвердити її. При цьому вона пояснила, що укладення угоди є цілком добровільним, обвинувачена повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Також ОСОБА_4 роз`яснено обмеження щодо права оскарження вироку та інші наслідки, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. При цьому вона не бажає проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши необхідні матеріли провадження, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з правилами ч.4 вказаної статі угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є відповідно до ст.12 КК України злочином середньої тяжкості.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що вказані обставини знайшли своє відображення в розглядуваній угоді про визнання винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови вказаної угоди відповідають

вимогам закону, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

В зв`язку з ухваленням судом обвинувального вироку з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню відповідно до правил ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 6 280,10 грн.

Обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає скасуванню, оскільки в подальшому його застосуванні немає необхідності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 331, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.04.2019 року між прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури, що здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, - ОСОБА_3 , та обвинуваченою (підозрюваною) ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6 280 (шість тисяч двісті вісімдесят ) гривень 10 копійок витрат на залучення експерта.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину не вчиняти інших злочинів.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 , скасувати до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Івано-Франківського відділу поліції:

-грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США у конверті білого кольору конфіскувати;

-гумку, змиви з обидвох долонь обвинуваченої ОСОБА_4 знищити;

- два мобільних телефони марки «Samsung» та «Nokia», передані на зберігання ОСОБА_4 , повернути останній.

-документи, а саме заяву про прийняття на роботу та посадову інструкцію ОСОБА_4 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченою - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою та сьомою статті 474

КПК України , в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1