УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянув матеріали клопотання старшого слідчого дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погодженого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000484 від 01.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000484 від 01.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_4 , вилучене 13.11.2019р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

На думку слідчого судді клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 13.11.2019р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2019р., проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, яке не входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Тому, відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучене під час проведення обшуку майно, вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Разом з тим, ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє зробити висновок про те, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися до слідчого судді тільки прокурор.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

Враховуючи, що клопотання подане особою, яка в даному випадку, немає повноважень на звернення з таким клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третьої особи, тобто без додержання вимог ст. 171 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним повернути його прокурору на підставі ст. 172 ч. 3 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 64-2, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000484 від 01.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, повернути прокурору відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1