Справа № 589/2246/17
Провадження № 1-кп/589/49/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Сунженського району Чечено-Інгушетської Республіки, громадянина України, пенсіонера, з професійно-технічною освітою, який розлучений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2017 року близько 19.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з домогосподарством за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер свого умислу, діючи умисно та цілеспрямовано, тримаючи в руці ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився поруч та наніс один удар ножем в область живота потерпілому, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки з випаданням тонкої кишки, геморалічний шок 1 ст.
Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечне для життя потерпілого в момент його заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений наприкінці судового розгляду зазначив, що вину у вчиненні злочину визнає, однак не пам`ятає обставин його вчинення. Пояснив, що в той день вживав алкогольні напої на території домоволодіння по вул. Франка в с. Тулиголове. Після 17.00 год пішов додому в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , по дорозі з чоловіками випив ще горілки. Що далі з ним відбувалося, він не пам`ятає, прийшов в себе вже в приміщенні відділу поліції
Незважаючи на те, що обвинувачений не зміг підтвердити чи спростувати факти висунуті йому в обвинуваченні, суд дійшов висновку шляхом аналізу сукупності досліджених доказів, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину є об`єктивно доведеною, виходячи з наступного.
Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_4 до моменту вчинення злочину перебував у нормальних відносинах, він є чоловіком його рідної бабусі, вони проживають по сусідству. 22 квітня 2017 року потерпілий приїхав до матері в с. Тулиголове допомогти посадити огород. Після роботи на огороді, перебуваючи біля будинку, почув, що дід кричить та лається в їх сторону. Також він зрозумів, що дід знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий підійшов до нього та попросив заспокоїтися і піти поспати. В цей час відчув різкий біль в животі. Після цього нагнувся та побачив, що в руках діда мелькнуло лезо ножа, він схопив цей предмет і порізав собі руку. Потім потерпілий відскочив і побачив, що через пальці з живота йде кров та пішов в сторону будинку, де попросив брата викликати швидку. Також потерпілий пояснив, що коли підійшов до діда, то його руки були ззаду і він не очікував, що той може нанести йому удар.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він є братом потерпілого. Обвинувачений є співмешканцем його бабусі. З ним він перебував у не дуже дружніх відносинах, оскільки обвинувачений часто випивав та сварився. В один день квітня 2017 року свідок, брат та мати сіяли огород в с. Тулиголове. Коли прийшли додому, пообідали та вирішили з братом біля двору поскладати дрова. В цей час дід зі свого двору, який напроти, почав матюкатися та кричати. Вадим (потерпілий) пішов його заспокоїти. Він бачив як ОСОБА_9 підійшов до діда, а через незначний проміжок часу, за який він підкурив сигарету, свідок побачив, що потерпілий тримається за живіт та повертається додому. Коли ОСОБА_9 підійшов, то попросив викликати швидку та сказав, що його вдарив дід ножем. Також свідок пояснив, що поблизу не було жодних інших осіб.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є матір`ю потерпілого. Обвинувачений є чоловіком її свекрухи. В той день вона із синами в с. Тулиголове сіяли огород. Закінчили роботу близько 18.00 год. Потім пішли поїли та сини почали прибирати біля дому дрова, а вона перебувала в дворі. Через деякий час почула, що її син ОСОБА_11 викрикнув: «Що, ножем?» Після цього вона вийшла на огород, який розділяв їх будинки з ОСОБА_4 , і побачила сина ОСОБА_11 , який дивився в бік двору ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 стояв біля свого двору. Також побачила ОСОБА_9 , який йшов від будинку ОСОБА_4 нагнувшись. Вони допомогли йому зайти до будинку та викликали швидку. Вона побачила як у сина йшла кров з живота та видно було нутрощі. Сини сказали, що це ОСОБА_4 вдарив Вадима ножем. Крім того, пояснила, що раніше ОСОБА_4 неодноразово випивав та кричав в її бік.
Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання потерпілого та свідків, так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Приводів для обмовляння обвинуваченого жодною з осіб не встановлено.
Вищезазначені показання потерпілого та свідків щодо основних елементів предмету доказування у кримінальному провадженні узгоджуються між собою, а також з письмовими доказами, дослідженими судом.
Так, згідно рапорту ст. інспектора Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області від 22 квітня 2017 року, в цей день о 21.04 год до чергової частини надійшло повідомлення від оператора лінії 102 за зверненням лікаря Кролевецької ЦРЛ про те, що до лікарні доставлено ОСОБА_6 з діагнозом «проникаюче ножове поранення живота, різана рана правої долоні».
Того ж дня відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесено до ЄРДР, що підтверджується відповідним витягом.
Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього, проведеного 23 квітня 2017 року з письмової згоди ОСОБА_4 , зафіксовано місце події злочину, яким є домогосподарство, в якому на той час проживав обвинувачений, та обстановку в ньому.
Як вбачається з даних протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 17 травня 2017 року, останній детально відтворив обставини вчинення щодо нього злочину. Показав місце вчинення злочину, а саме біля будинку ОСОБА_4 , спосіб нанесення удару і локалізацію місця травмування, а саме зазначив, що удар нанесено ножем у живіт. Відтворені на той час події потерпілим повністю відповідають наданим поясненням під час судового розгляду.
Крім того, у висновку експерта № 79 від 01 червня 2017 року зазначено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_12 , може відповідати механізму їх виникнення, показаному ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 68 від 30 травня 2017 року, проведеної на підставі медичної документації:
-При судово-медичній експертизі ОСОБА_12 11.05.2017 року виявлено, що при прибутті до хірургічного відділення Кролевецької ЦРЛ 22.04.2017 року в 20.30 год лікарем встановлено наявність рани в ділянці передньої черевної стінки, а також рани в ділянці правої кисті. Після обстеження встановлено клінічний діагноз: «Проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з випаданням тонкої кишки. Геморагічний шок 1 ст. Різана рана правої кисті». Цей діагноз підтверджений об`єктивними даними: ушкодженнями на тілі потерпілого, клінічними даними, а також ходом оперативного втручання від 22.04.2017 року в 21.05 год.
-Вище вказані ушкодження виникли від дії гострого предмету, на що вказують відкритий характер даної травми, наявність різаних ран, відсутність саден та синців. Індивідуальні властивості будови травмуючих предметів в медичній документації не описані, але локалізація та характер тілесних ушкоджень вказують на те, що вони могли виникнути внаслідок ударів колюче-ріжучим предметом типу ножа і тому подібних предметів.
-По ступеню тяжкості проникаюче ножове поранення черевної стінки це тяжке тілесне ушкодження, так як воно є небезпечним для життя. Різана рана правої кисті по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
-Ушкодження, виявлені у ОСОБА_12 могли виникнути в час, вказаний у постанові про призначення експертизи (тобто 22.04.2017 року о 19.00 год.)
Як зазначено у висновку судово-медичної експертизи № 170 від 27 квітня 2017 року на передній поверхні джемпера (куртки), який належить потерпілому ОСОБА_6 , на поясі зліва виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя з лезом середньої гостроти, дія якого відобразилася на краях пошкодження.
Дана куртка видана добровільно потерпілим та попередньо оглянута слідчим, що підтверджується відповідними протоколами від 23 квітня 2017 року.
Сукупними даними висновків судово-медичних експертиз № 471 від 10.05.2017 року, № 472 від 10.05.2017 року, № 143 від 01.06.2017 року встановлено, що у піднігтевому вмісті з правої та лівої руки ОСОБА_4 виявлена кров людини. Походження крові можливе від особи, в організмі якої знаходиться антиген А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 . Присутності крові ОСОБА_4 не встановлено. Антиген А виявлений на поодиноких клітинах та пластах, міг походити при травмуванні потерпілого ОСОБА_12 .
Відповідно до висновку про результати медичного огляду ОСОБА_4 станом на 23 квітня 2017 року о 00.25 год перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 311 від 05 квітня 2017 року, яка призначена на підставі постанови слідчого, на момент вчинення злочину ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Досліджені докази не містять будь-яких протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування. Вказані докази є належними та допустимими.
Зміст інших документів по справі, які дослідженні під час судового розгляду, у вироку не викладається, оскільки вони не містять будь-якого доказового значення.
Оцінивши сукупність вищезазначених доказів та провівши їх аналіз, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечне для життя в момент його заподіяння.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Тому, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд бере до уваги тяжкість злочину, який є тяжким насильницьким злочином, спосіб вчинення злочину, наслідки, які настали від вчиненого злочину.
Судом враховуються і відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою похилого віку, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання даних про негативну характеристику немає, неодружений, пенсіонер.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Підстав вважати, що ОСОБА_4 щиро кається у вчиненому злочині, як про це зазначив він та його захисник, а також прокурор, у суду немає, виходячи з наступного.
Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин. Каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто, щире каяття - це, в першу чергу, морально-психологічне явище, яке проявляється у самозасудженні особою вчиненого ним злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні особи не вчиняти більше злочинів.
Однак, під час судового розгляду обвинувачений своєю поведінкою жодним чином не переконав суд у щирості своїх висловлювань про те, що він дійсно шкодує про вчинене, засуджує свою поведінку та бажає виправитися.
Також суд враховує те, що з моменту вчинення злочину і до цього часу, що складає більше двох років, обвинувачений не вжив будь-яких заходів по відшкодуванню шкоди потерпілому та попросив пробачення лише в останньому судовому засіданні. Посткримінальна поведінка обвинуваченого, який будь-яким чином не намагався допомогти потерпілому та не цікавився його станом, також не свідчить, що він шкодує за вчинене.
Тому суд об`єктивно переконаний, що насправді підсудний не засуджує свою протизаконну поведінку, а лише намагається уникнути справедливого покарання та боїться виду відповідальності.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності, ставлення обвинуваченого до скоєного, приймаючи до увагу позицію потерпілого, який просив застосувати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, суд прийшов до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та контролю за його поведінкою в установі відбування покарання, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільних інтересів. З врахуванням принципу відповідності покарання тяжкості та суспільній небезпеці скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення в межах санкції ст. 121 ч. 1 КК України, що відповідає принципах законності та справедливості.
Долю речових доказів вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.
Потерпілим ОСОБА_12 заявлено до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8448,95 грн, моральної шкоди у розмірі 50000 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн.
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_6 зазначив, що внаслідок вчинення злочину, ним було витрачено кошти на лікування з метою відновлення здоров`я у розмірі 8448,95 грн. Також він зазнав моральної шкоди, яка полягає у зміні нормального життєвого ритму, постійних переживаннях, зазначенні стерсу, фізичного болю, необхідності проходження лікування, обмеженні у роботі та спілкуванні з рідними, знайомими.
В судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі.
Відповідно до ст. 22, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також втрат через перенесені душевні страждання у зв*язку з протиправною поведінкою, яка призвела до ушкодження її здоров`я.
Матеріалами справи підтверджується, що цивільним позивачем було витрачено на лікування з метою відновлення здоров`я 8448,95 грн, і дані обставини не спростовуються цивільним відповідачем, а тому суд вважає за необхідне вказані вимоги задовольнити як обґрунтовані.
Також на переконання суду підлягають задоволенню у повному обсязі вимоги позову про стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що вчинення ОСОБА_4 ножового поранення потерпілого призвело до моральних страждань останнього, які полягають у тривалому відчутті сильного болю, необхідності тривалого лікування, побоюванні за своє здоров`я в майбутньому, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, отриманні психологічний стресу, порушенні нормальних життєвих ритмів, втрати відповідної працездатності. На переконання суду 50 000 грн є співрозмірним відшкодуванням в результаті отриманих страждань.
В порядку ст. 120, 124 КПК України також підлягають стягненню з обвинуваченого документально підтверджені витрати потерпілого на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 квітня 2017 року по 19 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання після набранням вироку законної сили.
Речові докази: футболку та куртку, які видав ОСОБА_6 - знищити; штани, безрукавку та куртку, які видані ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ; відібрані біологічні зразки знищити.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 8448,95 грн, моральну шкоду у розмірі 50000 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., загалом визначивши до стягнення 62448,95 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1