пр. № 1-кп/759/1533/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005834 від 14.08.2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який має малолітню доньку ОСОБА_4 , 2010 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 14.05.2019 року, в денний час доби, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розробивши злочинний план, згідно якого створював враження ділової людини, яка займається виготовленням меблів, шляхом обману, під приводом виготовлення мебельної продукції, отримав від потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 20 300 грн., при цьому не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

30.10.2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, яку сторони просили не розглядати, та надали іншу змінену угоду про примирення від 15.11.2019 року, яку просили затвердити, призначити узгоджену в ній міру покарання та передбачити добровільне відшкодування шкоди.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає у сумі 850 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій. Крім цього угодою передбачено добровільне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, яка становить 20 300 грн., а саме шляхом здійснення щомісячних платежів по 3 383 грн. 35 коп. кожного місяця протягом 6 місяців з моменту затвердження судом угоди.

Прокурор, обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні просили угоду від 15.11.2019 року затвердити, призначити узгоджену в ній міру покарання та передбачити добровільне відшкодування шкоди

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки її затвердження, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода про примирення від 15.11.2019 року підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. ст. 469 та 471 КПК України, подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_3 повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін. Обвинувачений зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, оскільки працює неофіційно та має щомісячний дохід в розмірі 8-9 тисяч гривень, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, оскільки обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, неодружений, має малолітню доньку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та не має необхідності у його обранні, оскільки обвинувачений виконував покладені на нього положеннями КПК України обов`язки.

Питання про долю речового доказу суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: оригінал розписки від 14.05.2019 року про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 20 300 грн. на виготовлення меблевої кухні, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження у прокурора, необхідно залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження у прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 374, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 15 листопада 2019 року, укладену у кримінальному провадженні № 0005834 від 14.08.2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 20 300 (двадцять тисяч триста) грн., з розстрочкою виплати, шляхом здійснення щомісячних платежів потерпілій ОСОБА_6 по 3 383 (три тисячі триста вісімдесят три) грн. 35 коп. кожного місяця протягом 6 місяців з моменту затвердження судом угоди.

Речовий доказ: оригінал розписки від 14.05.2019 року про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 20 300 грн. на виготовлення меблевої кухні, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження у прокурора, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження у прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим виключно з підстав: призначення покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджено сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1