У Х В А Л А

Справа № 184/814/19

Номер провадження 1-в/184/63/19

24 травня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпрорудне Васильківського району Запорізької області, громадянки України, з загально середньою освітою, незаміжньої, до засудження не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження мешкала: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-17.11.2010 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч 2, 15 ч.3, 185 ч.2, 70, 75, 76 КК України до 02 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки;

-07.04.2011 року Приморським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.2, 75 КК України до 02 років 03 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки 03 місяці;

-03.12.2012 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 71 ч.1 КК України до 02 років 04 місяців позбавлення волі. Звільнена з ПВЦ-79 17.07.2014 року згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;

-13.03.2015 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2, ч. 3 КК Україні до 03 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 02 роки,

-засуджена 25.03.2016 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 307 ч.2, 70 ч.4, 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, часткового складу покарань, остаточно призначити - 06 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано відповідно до ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 13.03.2015 року по 02.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.05.2017 року замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 03 роки 28 днів, згідно ст. 82 КК, ст.ст. 537, 539 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», погоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування подання державна установа посилається на те, що засуджена за час відбування покарання довела своє виправлення, оскільки характеризується позитивно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує всі законні вимоги адміністрації, має одне заохочення, стягнень не має, норми виробітку виконує, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.
В судовому засіданні представник ПВЦ-79 та ОСОБА_3 подання підтримали та просили задовольнити з викладених в клопотанні підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки засуджена ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела виправлення.
Розглянувши подання, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Бердянського міського суду Запорізької області 25.03.2016 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2, 70 ч.4, 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, часткового складу покарань, остаточно призначити - 06 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Зарахувати відповідно до ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 13.03.2015 року по 02.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.05.2017 року замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 03 роки 28 днів, згідно ст. 82 КК, ст.ст. 537, 539 КПК України.
Також у судовому засіданні встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 13.03.2015 року. До Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 28.06.2017 року із Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)». По прибуттю до установи була працевлаштована до бригади №22 підприємства установи швачкою. На даний час працевлаштована до бригади №12 майстерні установи закрійником. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Творчість»; бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
У відповідності до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на час звернення із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена відбула передбачений ч.3 ст.81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання станом на 24.05.2019р. становить 11 місяців 27 днів.

Разом з тим, суд зауважує, що однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, у судовому засіданні встановлено, що за час відбування засуджено призначеного їй покарання, остання була тричі притягнута до відповідальності та неї накладено три стягнення: 03.07.2015 року догана правами начальника установи вилучено заборонені предмети; 06.11.2015 року догана правами начальника установи вилучено саморобні гральні карти; 18.04.2016 року догана правами начальника установи вилучено мобільний телефон. Натомість за весь час відбування засудженою покарання заохочення остання отримала лише одне. Наведене, на думку суду, не може свідчити про бездоганну поведінку засудженої, навіть з урахуванням того, що вказані стягнення були погашені, оскільки сама наявність стягнень вказує на неготовність засудженої до правослухняної поведінки.

Крім того суд враховує норми виробітку засудженої, які є не високими, що виключає сумлінне ставлення засудженої до праці.

Також слід зазначити, що у процесі судового розгляду по вирішенню питання про умовно-дострокове звільнення засудженої, остання зазначила, що злочинів передбачених ст..307 КК України вона не вчиняла, хоча вина засудженої доведена вироком суду, який набрав законної сили. Наведене свідчить про відсутність каяття засудженої за вчинений нею злочин, який є тяжким та відсутність усвідомлення нею суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, а тому виключає перевиховання та виправлення засудженої.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст.81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.81 КК України, а відтак неможливість умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.05.2019р. о 11:00 год.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1