справа № 462/3473/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0001886 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянки, громадянки України, уродженки м. Львова, одруженої, раніше не судимої згідно ст. 89 КК України, непрацюючої, із середньою освітою, яка зареєстрована та проживає на АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за своїм місцем проживання, що на АДРЕСА_1 , зберігала наркотичні засоби, яка була викрита працівниками Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області та працівниками управління протидії наркозалежності ГУ НП у Львівській області, якими 12.05.2017 року в період з 12.50 год. до 14.30 год. на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.04.2017 року проведено обшук житлового приміщення, в ході якого було вилучено один згорток фольги із кристалоподібною речовиною білого кольору, три згортки фольги, в кожному з яких міститься по одному фрагменту таблетки білого кольору, два порожні шприца, три ковпаки до голки, три голки до шприца, пакет білого кольору із речовиною рослинного походження в подрібненому стані, флакон із ковпачком білого кольору із речовиною, які згідно висновку судового експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №3/460 від 28.07.2017 року, а саме: таблетка білого кольору та два фрагменти таблетки білого кольору, що містяться в трьох фольгова них згортках, містять бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса бупренорфіну становить 0,0136 грам. Кристалічна речовина білого кольору, що міститься в фольгово-паперовому згортку, містить метадон, котрий відноситься до наркотичних засобів, обіг обмежено. Маса метадону становить 0,0234 грам. Подрібнена речовина рослинного походження світло-коричневого кольору, котра міститься в прозорому безбарвному полімерному пакеті, містить морфін, кодеїн і є маковою соломою, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса макової соломи в перерахунку на висушену речовину становить 11,64 грам.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, так як вона незаконно зберігала наркотичні засоби без мети збуту.

31 липня 2017 року між прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Сторони, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу підозрюваної, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення), відсутність обставин, які обтяжують покарання, узгодили покарання у виді штрафу в розмірі сімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім цього, згідно умов даної угоди ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Статтею 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену угоду про визнання винуватості, оскільки така угода відповідає вимогам КПК України

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 підтримали угоду, при цьому, обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє свої права надані їй законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнає повністю, розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Згідно вимог ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів здійснену експертом ОСОБА_7 Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України становлять 2676,96 грн. /матеріали кримінального провадження а.с.50/, які необхідно стягнути із обвинуваченої на користь держави, оскільки проведення даної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченою злочину.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 118, 368-371, 373-376, 472, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001886 укладену 31 липня 2017 року між прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 75 /сімдесят п`ять/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 /одну тисячу двісті сімдесят п`ять/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 2676 /дві тисячі шістсот сімдесят шість/ гривень 96 копійок.

Речові докази, які постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 29 липня 2017 року визнано речовими доказами та передані на зберігання в камеру зберігання УМЗ ГУ НП у Львівській області знищити /матеріали кримінального провадження а.с.79-80,82/.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1