Справа №345/3843/17
Провадження № 1-кп/345/198/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

встановив:

На розгляді в Калуському міськрайонному суді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У зв`язку із тим, що 02.08.2019 р. закінчується термін дії раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, оскільки раніше встановлені ризики залишилися незмінними.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 заперечили щодо продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважають, що прокуром не обгрунтовані ризики.

Обвинувачений ОСОБА_2 просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім того, його вина у скоєнні злочину, який йому інкримінують, абсолютно не доведена.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 року обвинуваченим було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 04.06.2019 року по 02.08.2019 р. включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть ухилятися від слідства та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Вирішуючи дане питання, суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

04.10.2017 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який впродовж розгляду справи і до цього часу продовжувався, отже обвинувачені безперервно знаходяться під вартою досить тривалий період часу.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.10.2018 р. ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_2 теж визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.02.2019 р. вищевказаний вирок суду скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Отже, справа тривалий час перебуває на розгляді.

Суд враховує, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2019 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, а також залишено без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Даний вирок набув законної сили, отже ОСОБА_3 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Тому зважаючи на наведене, відсутні підстави для зміни ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За таких обставин щодо ОСОБА_3 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із 02.08.2019 року, строком на 60 днів.

При вирішенні питання про зміну ОСОБА_2 запобіжного заходу суд враховує засади верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Розглядаючи питання про продовження строків тримання під вартою суд повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід. У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Так, у рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява №42310/04), суд зазначив, що зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

У справі «Гавули проти України» Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності ...вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, беручи до уваги тривалий час перебування обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, судове провадження невиправдано затягується через неявку потерпілої, яка відмовляється отримувати судові повістки про виклик до суду, у зв`язку з чим неможливо передбачити строки завершення судового провадження, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, у зв`язку з чим відносно нього слід змінити запобіжний захід на інший, більш м`який.

Суд приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно якого обвинувачений, зважаючи на тяжкість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, те, що, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте вказаним ризикам можливо запобігти, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу обвинуваченого та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Однак, при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що він має постійне місце проживання, одружений, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків по місцю проживання.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_2 достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання згаданих ризиків, буде застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314-316, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 02.08.2019 року по 30.09.2019 року включно.

Протягом всього строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_3 або заставодавець мають право внести заставу в розмірі, порядку та на умовах, визначених ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 року.

Ухвалу в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу допустити до виконання з 02.08.2019 р.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу - задоволити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити без дозволу суду цілодобово залишати житло по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 прибувати до суду за кожною вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_2 здати на зберігання до управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області паспорти (якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині, що стосується запобіжного заходу ОСОБА_2 , встановити з 29.07.2019 року до 26.09.2019 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_2 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти. Ухвала в цій частині підлягає негайному виконанню Калуським ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу в часині обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_2 .

Контроль за виконанням обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу доручити начальнику Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Головуючий