Ухвала
Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 478/110/19

провадження № 51-4813ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого Бородія В.М.,
суддів Єремейчука С.В., Стороженка С.О.,

розглянувши касаційну скаргу цивільного позивача виконувача обов`язки начальника Служби автомобільних доріг у Чернігівській області Мартинова Ю.В. вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді ста годин громадських робіт.

Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 1444 грн.

У задоволенні цивільного позову Служби автомобільних доріг у Чернігівській області про відшкодування суми заподіяних збитків у розмірі 23 916 грн відмовлено.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2019 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Чернігівській області без задоволення.

У касаційній скарзі цивільний позивач, не оспорюючи фактичних обставин справи, порушує питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду у вказаній справі в частині цивільного позову та призначення нового судового розгляду справи у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Вважає, що місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні цивільного позову, а апеляційний суд належним чином не розглянув апеляційну скаргу та безпідставно залишив вирок місцевого суду без змін.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Як убачається з вироку місцевого суду, рішення щодо відмови у задоволенні цивільного позову прийнято судом на підставі вимог статей 127, 128 КПК України, положень ст. 22 ЦК України і статей 76, 81 ЦПК України. Як випливає з мотивувальної частини вказаного судового рішення, висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні цивільного позову обґрунтований тим, що цивільним позивачем не надано доказу про проведені відновлювальні роботи, у тому числі акти приймання-передачі виконаних робіт, розрахунки вартості проведених відновлювальних робіт, а надані зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва № ЛК-1534 на суму 23916 грн, що складений начальником проектної організації ДП «Чернігівський облавтодор», локальний кошторис на будівельні роботи № ЛК-1534, відомість ресурсів є лише орієнтовними щодо можливої вартості робіт. При цьому не надано розрахунку робіт та необхідності проведення таких робіт при наявності розкопаної металевої труби в місці її безпосередньої експлуатації, оскільки обвинувачений має нести реальний тягар матеріальної відповідальності лише за дії, які вчинив. Також, як встановлено місцевим судом, будь-які ремонтні роботи по встановленню (облаштуванню) предмета злочину не проводились.

Відмовляючи у задоволенні цивільного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, факт заподіяння реальних збитків та їх вартість має доводити сторона, яка заявила цивільний позов. Тоді як у цьому провадженні цивільний позивач цього не дотримався.

Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, всі доводи потерпілого щодо розгляду позову були ретельно перевірені при апеляційному розгляді і на них дано мотивовану відповідь.

Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва не є доказом щодо розміру збитків на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки є лише орієнтовним щодо можливої вартості відновлюваних робіт. Обвинувачений повинен відповідати за реальні матеріальні збитки, які завдав своїми злочинними діями, а не за витрати, які, можливо, будуть затрачені в майбутньому.

Таким чином, у касаційній скарзі потерпілого не наведено доводів щодо порушення судом першої інстанцій визначеного кримінальним процесуальним законом порядку розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні або неправильного застосування норм цивільного законодавства.

Крім цього, доводи цивільного позивача аналогічні за змістом доводам у його апеляційній скарзі, які належним чином відповідно до ст. 404 КПК апеляційний суд перевірив, тому вмотивовано з дотриманням приписів ст. 419 КПК України відмовив у задоволенні цієї скарги.

Відповідно до положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції є судом права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Оскільки інших реальних доводів щодо незаконності оскаржуваних судових рішень цивільний позивач у касаційній скарзі не навів, а з огляду на наведені у касаційній скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити цивільному позивачу (Служба автомобільних доріг у Чернігівській області) у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби автомобільних доріг у Чернігівській області на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Бородій С.В. Єремейчук С.О. Стороженко