Єдиний унікальний номер справи 185/7039/19
Провадження № 1-кп/185/676/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 від 17 лютого 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, особи з інвалідністю третьої групи, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20 листопада 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-20 травня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;

-27 жовтня 2015 року Лозівським міським судом Дніпропетровської області за

ч. 2 ст. 186, 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

18 червня 2018 року звільнений з ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» в Дніпропетровській області за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2019 року приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_3 , проходячи по ринку «Новий», розташованому за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 418а, помітив відчинений контейнер № 14, який орендує ОСОБА_8 з промисловими товарами. Переконавшись, що у контейнері відсутній продавець, ОСОБА_3 зайшов всередину, де побачив біля стільця жіночу сумку синього кольору, і у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 з корисливих мотивів, умисно, таємно повторно викрав вказану сумку і попрямував разом з нею до виходу з контейнеру та з території ринку, тим самим ОСОБА_3 таємно, повторно викрав жіночу сумку синього кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi 5 Plus» золотистого кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 600 грн., паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_8 , дві зв`язки ключів, банківську картку, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3 778 грн.

Після чого, з метою утримання викраденого майна та обернення його на свою користь ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що дійсно 16 лютого 2019 року о 13.00 годині, проходячи по ринку «Новий», помітив відчинений контейнер, звідки таємно викрав жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон, грошові кошти в сумі 600 грн., паспорт та ідентифікаційний код, дві зв`язки ключів, банківська картка. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, з 2012 року перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», є особою з інвалідністю третьої групи, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз № 43/12.1/169 від 13 березня 2019 року в сумі 572 грн., № 1801/19 від 28 травня 2019 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирається.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 872 (вісімсот сімдесят дві) грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: жіночу сумку синього кольору та її вміст, передані на зберігання ОСОБА_8 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1