Справа № 545/1956/19
Провадження № 1-в/545/461/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2019 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
та адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солониця Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою юридичною освітою, одруженого, має неповнолітню дитину-доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ; працює на посаді заступника директора з навчальної частини ТОВ «Автошкола на Подолі»,
про дострокове зняття судимості, -
в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 05.08.2019 року звернулась до суду із клопотанням в інтересах засудженого гр. ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості, посилаючись на те, що вироком Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2010р. гр. ОСОБА_5 було визнано винним за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189; ч. 4 ст. 68; ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч.2 ст. 194; ч. З ст. 364; ст. 54; ч. 2 ст. 125; ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання :
за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189 КК України із застосуванням ст. 68 ч. 2 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого, із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання «майор міліції»;
за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч.2 ст. 194 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання «майор міліції»;
за ч. 3 ст. 364 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого, із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання «майор міліції»; за ч. 2 ст. 125 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання гр. ОСОБА_5 було визначене шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого, із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання «майор міліції».
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 09.12.2010 р. вирок Апеляційного суду Київської обл. від 29.10.2010 р. скасовано в частині виправдання гр. ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України, кримінальна справа в цій частині була направлена на новий судовий розгляд. В решті вирок Апеляційного суду Київської області від 29.10.2010р. залишено без змін.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської обл. від 21.06.2011 року гр. ОСОБА_5 було визнано винним за ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Остаточне покарання гр. ОСОБА_5 було обране шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого волі, із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання «майор міліції».
Початок строку покарання - 04.07.2008р.; кінець строку покарання - 04.07.2017р.
Рішенням Апеляційної комісії ДПтС України від 21.02.2013р. (протокол № 2) гр. ОСОБА_5 переведений для подальшого відбування покарання до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.
Ухвалою Полтавського районного суду від 13.03.2014р. вирок Васильківського міськогорайонного суду Київської області від 21.06.2011р. приведено у відповідність до Закону України від 21.02.2014р. «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» та звільнено від покарання за ч. 3 ст. 364 КК України, покарання призначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна; із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання - майор міліції.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 08.04.2014 р. Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 13.03.2014 р. змінено: перекваліфіковано дії гр. ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 364 КК України (в редакції 2008 року) на ч. 1 ст. 364 КК України (в редакції 2014 року) та в цій частині призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та вважати гр. ОСОБА_5 засудженим на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання на 6 років 1 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання «майор міліції» та позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.04.2014 р. спільне подання адміністрації Крюківської виправної колонії № 29 в Полтавській області та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації було задоволено, засудженого гр. ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на 3 місяці 17 днів від відбування покарання, визначеного Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 08.04.2014 р. із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах.
Так як, гр. ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочинів невеликої і середньої тяжкості та готування у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, то відповідно до вимог п.п. 8, 9 ст. 89 КК України він може бути визнаний таким, що не має судимості, після спливу восьми років після повного відбуття покарання.
Гр. ОСОБА_5 25.04.2014 р. звільнений умовно-достроково ухвалою Полтавського районного суду Полтавської обл. від 17.04.2014р.
20.09.2016р. він знятий з обліку Полтавського РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області на підставі ст. 81 КК України згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 07.0.2016 р.
На день подання клопотання до суду пройшло 5 років та 3 місяці з моменту звільнення гр. ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Додаткове покарання, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки виконано ним повністю. Від строку, передбаченого п. 9 ст. 89 КК України (вісім років після повного відбуття покарання) пройшло 2/3 строку.
В ч. 2 ст. 91 КК України зазначено (станом на 2019 р.), що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Гр. ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Київської обл. від 29.06.2010 року. Цей вирок переглядався Судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України в грудні 2010 року. Кінцевим вироком для гр. ОСОБА_5 був вирок Васильківсього міськрайонного суду Київської обл. від 21.06.2011р.
На час з 29.06.2010р. до 21.06.2011р. редакція ст. 91 КК України не містила заборони застосування дострокового зняття судимості до осіб, засуджених за вчинення тяжких та особливо-тяжких злочинів. Редакція цієї статті КК України у вище означений період була наступною:
1. Якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст.. 89 цього Кодексу.
2. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
3. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінально-процесуальним кодексом України.
Ст. 91 КК України була доповнена ч. 2 у вище наведеній редакції : «2. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини» лише 14.10.2014 р. Законом України № 1698-VII «Про Національне антикорупційне бюро України» і вже після того, як ОСОБА_5 був звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково і термін на який він був звільнений також минув.
Відповідно до повної довідки № , виданої Департаментом інформатизації МВС України на бланку серії ААА № 0685956, гр. ОСОБА_5 в розшуку не перебуває та є особою, яка має судимості, що зазначені в клопотанні вище.
Після звільнення з-під варти 25.04.2014р. гр. ОСОБА_5 повернувся до дружини та доньки. Згідно з довідкою № 01/07-19 від 01.07.2019 р. ОСББ «Петровське 29Б» гр. ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , де проживає разом з дружиною та донькою. За місцем проживання від характеризується виключно позитивно, як порядна людина з активною позицією.
Гр. ОСОБА_5 працює заступником директора з навчальної частини ТОВ «Автошкола на Подолі» (вул. Небесної сотні, 91, м. Полтава; тел. 050-404-10-91; ) з 01.12.2016р. Характеризується як висококваліфікований, авторитетний, працелюбний, самокритичний, активний співробітник.
Відповідно до інформації, що міститься в його особистій медичній книжці, гр. ОСОБА_5 не перебуває на обліках з приводу вживання алкоголю та наркотичних засобів, та взагалі їх ніколи не вживав та не вживає, веде виключно здоровий спосіб життя.
З усіх вище наведених даних в їх сукупності можна зробити висновок, що гр. ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а завдання, які стоять перед судимістю, досягнуті до погашення її строку, встановленого в ст. 89 КК України. З огляду на це, закон передбачає можливість дострокового зняття судимості.
Ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Разом з тим у ст. 5 КК України обумовлені випадки, коли прийнятий новий закон скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Такий закон має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Проте закон, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі (ч. 2 ст. 5 КК). Так, гр. ОСОБА_5 вчинив злочини, був засуджений, був достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі в період дії попередньої редакції ст. 91 КК України, де не містилося заборони дострокового зняття судимості для осіб, які були засуджені за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини.
Ч. 4 ст. 91 КК України передбачено, що порядок зняття судимості встановлюється КПК України.
Відповідно до ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглядати питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених статтею 538 цього Кодексу.
Також, необхідно взяти до уваги судову практику щодо вирішення судами клопотань про дострокове зняття судимості з осіб, що були засуджені до кримінальних покарань у виді позбавлення волі за вчинення тяжких та особливо-тяжких злочинів до зміни редакції ст. 91 КК України з 14.10.2014р. Прикладом можна навести ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2019р. щодо дострокового зняття судимості з гр. ОСОБА_7 , яка залишена без змін 26.06.2019 року.
Прохала в інтересах засудженого достроково зняти з гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; проживає по АДРЕСА_2 ; судимість за вироком Апеляційного суду Київської обл. від 29 червня 2010 р. за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189; ч. 4 ст. 68; ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч.2 ст. 194; ч. З ст. 364; ст. 54; ч. 2 ст. 125; ч. 1 ст. 70 КК України та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської обл. від 21.06.2011 р. за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України.
На адресу суду від засудженого та його адвоката надійшли заяви, в яких вони прохали про розгляд справи без їх участі прохали задовольнити клопотання з зазначених в ньому підстав.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання в інтересах засудженого гр. ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості.
Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із вказаних в ньому підстав, виходячи з наступного.
Дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 КК України з повнолітньої особи, що вчинила тяжкий злочин та відбула за нього покарання у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК, і лише за умови, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 90 КК України якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
В ч. 2 ст. 91 КК України зазначено (станом на 2019 р.), що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
На час з 29.06.2010 р. до 21.06.2011 р. редакція ст. 91 КК України не містила заборони застосування дострокового зняття судимості до осіб, засуджених за вчинення тяжких та особливо-тяжких злочинів. Редакція цієї статті КК України у вище означений період була наступною:
1. Якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
2. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
3. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінально-процесуальним кодексом України.
Ст. 91 КК України була доповнена ч. 2 у вище наведеній редакції : «2. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини» лише 14.10.2014 р. Законом України № 1698-VII «Про Національне антикорупційне бюро України» і вже після того, як ОСОБА_5 був звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково і термін на який він був звільнений також минув.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого гр.. ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості є обгрунтованим та підлягає задоволеннюза вказаних обставин.

Керуючись ст. 91 КК України, ст. 537-539, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого гр. ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості задовольнити.
Достроково зняти з гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; проживає по АДРЕСА_2 ; судимість за вироком Апеляційного суду Київської обл. від 29 червня 2010 р. за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189; ч. 4 ст. 68; ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч.2 ст. 194; ч. З ст. 364; ст. 54; ч. 2 ст. 125; ч. 1 ст. 70 КК України та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської обл. від 21.06.2011 р. за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1