Справа № 191/3726/19
Провадження № 1-в/191/791/19
У Х В А Л А
іменем України

06 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, засудженого 312.09.2016 Жовтневим райсудом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.309,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку 12.04.2018, кінець строку- 12.05.2020,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому зазначає, що він є наркозалежним та інфікованим на ВІЛ та не може отримати належне лікування в місцях позбавлення волі

Представник адміністрації СВК-94 та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що на даний час засуджений не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення судимості знову вчинив умисний злочин, за який засуджений до позбавлення волі , відбув 2/3 частини призначеного судом покарання станом на 02.09.2019, але рішенням комісії установи від 30.09.2019 засудженому відмовлено у застосуванні ст..81 КК України як особі, що не довела своє виправлення. Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС, за час відбування покарання в СВК-94 засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, не працевлаштований, має 2 заохочення та 1 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку . Позитивних змін, які б свідчили про те, що засуджений довів своє виправлення, не відбулося.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Суд находить, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 у скоєному злочині не розкаявся, своєю поведінкою виправлення не довів, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає. Також суд зазначає, що обставини, про які зазначено в клопотанні засудженого, а саме необхідність лікування поза межами установи виконання покарання, не є підставою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1