Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
Справа № 511/1333/19

Номер провадження: 1-кс/511/515/19

22.07.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0000374 від 04.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15, ст.. 332 ч. 3 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-
В С Т А Н О В И В:
09.07.2019 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури, який здійснює процесуальне керівництва про арешт тимчасово вилученого майна по вищезазначеному кримінальному провадженню.
З поданого клопотання вбачається, що 03.04.2018 року до Роздільнянського ВП надійшло повідомлення від начальника оперативно-розшукового відділу "Роздільна" ОРУ ПдРУ, про те, що невстановлена особа змові з іншими особами, вчинюють замах на організацію та здійснення незаконних переправлень через державний кордон осіб з числа громадян України та РМ (ПМР), як з території України до РМ (ПМР) так і навпаки, які не мають законних підстав для перетину державного кордону.
Відомості за вказаним фактом були внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.
Під час досудового слідства після отриманих даних вході проведення слідчо-оперативних заходів, з метою врятування майна та речових доказів 08.07.2019 року слідчим СВ Роздільнянського ВП було проведено обшук за автомобілю «Volkswagen» Passat держ. знак, НОМЕР_1 (Польської реєстрації), котрий знаходився на проїзній частині автошляху в кінці с. Розалівка, Роздільнянського району, Одеської області у напрямку руху до с. Яковлівка, Роздільнянського району, Одеської області, у ході обшуку відповідного автомобілю в салоні під ручкою ручного гальма відповідного авто було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 190 доларів США, купюрами 100 доларів США, 50 доларів США, 20 доларів США, та 20 доларів США.
Транспортний засіб марки - «Volkswagen» Passat держ. знак, НОМЕР_1 (Польської реєстрації) та правовстановлюючі документи на відповідне авто в ході проведення обшуку слідчим були вилучені, оскільки вони являються предметами вчинення кримінального злочину.
В судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, надав пояснення, просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно для необхідності проведення ряду слідчих дій.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1-3 ч. 2ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Так, частиною 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Згідно ч. 3ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Разом з тим, в порушення ч.ч.3, 5 ст. 132 КПК України, з клопотання взагалі не вбачається необхідності застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Окрім того, в порушення вищезазначених вимог закону з клопотання не вбачається конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами вказаним майном; також не встановлений власник або користувач автомобілю, а надана довіреність польською мовою не дозволяє навіть повідомити належну особу про розгляд вказаного клопотання.
Також, з клопотання не зрозуміло завдання та мету накладення арешту, оскільки не зазначено яким чином вказаний автомобіль має значення для встановлення істини в провадженні, зберіг на собі сліди скоєного злочину та його втрата буде слугувати втратою доказової бази; окрім того, вказаний автомобіль та документи до нього не визнані речовими доказами по провадженню. Крім того, правовстановлюючі документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 та довіреність взагалі в клопотанні не ідентифіковані та мета для накладення арешту на вказаний документ необґрунтована та невмотивована.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги недоліки вказаних матеріалів, вважаю, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131 132, 167, 170 - 175, 233-234, 237, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: транспортного засобу марки «Volkswagen» Passat держ. знак, НОМЕР_1 (Польської реєстрації) та правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 та довіреність, поданого в рамках кримінального провадження № 0000374 від 04.04.2018 року, повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, встановивши строк сімдесят дві години для усунення недоліків.
Роз`яснити, що тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню після спливу вищезазначеного строку, а у разі звернення в межах встановленого строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 22.07.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1