справа №619/1604/16-к
провадження №1-кп/619/25/19
ВИРОК
іменем України

23 вересня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_12

потерпілого - ОСОБА_13

представника потерпілого - ОСОБА_14

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0000734 від 29.05.2014 року у відношенні:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
28 травня 2014 року приблизно о 13.00 год., ОСОБА_11 керував технічно справним, автомобілем «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по а/д «Київ-Харків-Довжанський» 480 км в напрямку населеного пункту Довжанський, зі швидкістю приблизно 80 км/год, де попереду нього, в попутному напрямку рухалися транспортні засоби.
В цей же час у зустрічному напрямку, зі сторони населеного пункту Довжанський в напрямку руху м.Київ, рухався технічно справний автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 .
На шляху прямування водій ОСОБА_11 , проїжджаючи пряму ділянку дороги, грубо порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпеці своїх дій, а також те, що своїми діями може створити небезпеку або перешкоду для інших учасників руху, виїхав на зустрічну смугу руху автодороги а/д «Київ-Харків-Довжанський» 480 км + 980 м., де надалі допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 .
Місцем зіткнення автомобілів «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Toyota Rav-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 є смуга руху автомобілю «Opel Astra».?
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи №594-А/14 від 04.07.2014, завдані тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді: зачиненої травми живота: розрив селезінки з подальшим її видаленням, що супроводжується внутрішньою кровотечою.
Дана дородньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_11 який своїми діями порушив вимоги п.п.10.1 і 12.1 Правил дорожнього руху України, де відповідно зазначено:
п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить герешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
п.12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля ОСОБА_11 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав частково, кається у скоєному, підтвердив факти і обставини вчинення злочину. Цивільний позов визнає частково.
Вказав суду, що 28 травня 2014 року приблизно о 13.00 год., він керував автомобілем «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по а/д «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони автобазару «Лоск» в сторону «Олексіївки» м.Харкова. В його напрямку була одна смуга руху в зустрічному дві, між його та зустрічною смугою йшла суцільна смуга. Він рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год. На відстані 20 м. попереду по його смузі руху рухався автомобіль «Toyota Rav-4», колір якого він не пам`ятає. В зустрічному напрямку на відстані приблизно 50 м. він помітив автомобіль «Opel Astra», сріблястого кольору, який рухався з приблизною швидкістю 90 км/год. Потім на відстані 40 м., він помітив, що автомобіль «Opel Astra» почав рухатися на його смугу руху, після того, як його об`їхав їдучий попереду нього автомобіль «Toyota Rav-4». В цей час автомобіль «Opel Astra» знаходився на відстані приблизно 20 м. та він продовжував їхати в праву сторону в сторону його узбіччя. Він помітив це одразу від`їхав до краю своєї проїзджої частини до суцільної смуги. Та в цей час автомобіль «Opel Astra» заїхав лівим колесом на узбіччя та одразу повернув кермо праворуч і вдарив його своєю правою лобовою частиною в його праву частину, а саме в праве переднє колесо, від чого його автомобіль перекинуло на дах. Він виліз з автомобіля та викликав працівників міліції та швидку медичну допомогу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_11 , у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і дослідженими в судовому засіданні доказами:
Показами потерпілого ОСОБА_13 в судовому засіданні, який вказав суду, що він управляв технічно справним автомобілем «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхав по окружній дорозі в напрямку зі сторони «Олексіївка» м.Харкова в сторону автобазару «Лоск», по другій смузі зі швидкістю 60 км/год, оскільки рухався на підйом з вантжем 300-400 кг. так в автомобілі слабкий двигун 1400 кбм. Так, як попереду було звуження дороги він не помітив правий ряд. В процесі руху він помітив зустрічний автомобіль темного кольору, який виїхав на його смугу несподівано для обгону, внаслідок чого його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Toyota Rav-4». Так, як виїзд автомобіля був несподіваним, то уникнути зіткнення не вдалося.
Висновком судово-медичної експертизи № 594-А/14 від 04.07.2014 року (а.с. 90-91 том 1) встановлено, що згідно проведення судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_13 заподіяні ушкодження: зачинена черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, забійна рана потиличної області, які згідно до п.п. 2.3.3. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відноситься до легких тілесних ушкоджень; зачинена травма живота у вигляді розриву селезінки з подальшим її видаленням, що супроводжується внутрішньочеревною кровотечею, які згідно до п.п. 2.1.3. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Наявні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах дорожньо- транспортної пригоди.
Свідок ОСОБА_17 вказав суду, що зіткнення автомобіля «Opel Astra» та «Toyota Rav-4» сталося на смузі руху автомобіля «Toyota Rav-4». Автомобіль «Opel Astra» виїхав перед ним на його смугу руху, він прийняв вправо і ухилився від зіткнення, а автомобіль «Toyota Rav-4», який їхав за ним зіткнувся з автомобілем «Opel Astra». В його автомобілі знаходились пасажири жінка та дитина.
Свідок ОСОБА_18 вказала суду, що в день події вона знаходилась в якості пасажира в автомобілі «Toyota Rav-4» НОМЕР_3 , під керуванням її чоловіка ОСОБА_17 . Вони їхали по окружній дорозі з боку автобазару «Лоск» в напрямку «Олексіївка» м.Харкова. На шляху руху вона бачила, як їм на зустріч рухався автомобіль «Opel Astra», який почав виїжджати на їх смугу руху зі своєї смуги. ЇЇ чоловік прийняв вправо та вони роз`їхались з даним автомобілем «Opel Astra», а другий втомобіль який рухався позаду зіткнувся з автомобілем «Opel Astra». На чиїй смузі руху сталося зіткнення вона не бачила і вказати не може, однак може сказати, що автомобіль «Toyota Rav-4» став перевертатися по смузі зустрічного руху. Як рухався автомобіль «Opel Astra» до місця зіткнення з автомобілем «Toyota Rav-4» вона не бачила і вказати не може. Побачивши, що сталося ДТП чоловік розвернувся та під`їхали до місця скоєного. Під`їхавши на місце ДТП вона бачила, як з автомобіля «Opel Astra» викидували баклажки з рідиною. Поряд з автомобілем «Toyota Rav-4» сидів водій, якого поливали водою, так як він був в крові. В автомобілі «Opel Astra» сидів водій, який був нахилений на кермо.
Свідок ОСОБА_19 вказав суду, що у вказаний час він, керуючи автомообілем ВАЗ-2106,їхав по окружній автодорозі в напрямку «Олексіївки» м. Харкова. Впереді нього рухались декілька автомобілів. Його обігнав автомобіль РАФ-4, темного кольору, а потім автомобіль «Фольцваген» і десь через 200 метрів вказаний автомобіль почав гальмувати. Підїхавши ближче він побачив автомобіль ОПЕЛЬ, який знаходився на середині автодороги і перекинутий на даху автомообіль РАФ-4. Самого зіткненя автомашин він не бачив.
Свідок ОСОБА_20 вказав суду, що він був у ОСОБА_13 після ДТП. ОСОБА_13 визнавав свою вину. Говорив , що він винний у ДТП. Розповідав йому,що керуючи автомобілем Опель, він нагнувся за сигаретою, а коли подивився вперед, то вже не зміг уникнути ДТП.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.05.2014 року (а.с.83-85 том 1), згідно до якого місцем огляду є 480 км автодороги Київ Харків-Довжанський з описом проїзної частини, наявності стану дорожнього покриття, розташування транспортних засобів на місці пригоди, з план-схемою та фототаблицею.
Протоколом проведення слідчого експерименту і схемою до протоколу слідчого експерименту, за участю свідка ОСОБА_17 від 09.10.2014 року (а.с. 98-102 том 1), який розповів та показав на місці при яких обставинах виникла дорожньо-транспортна пригода, що мала місце на автодорозі Київ Харків-Довжанський 480 км. 28.05.2014 року, як розташовувались транспорні засоби після ДТП.
Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №104 від 23.03.2015 року з фототаблицею та масштабною схемою ( а.с.104-118 том 1) встановлено, що в момент первинного контакту автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 правою частиною переднього бамперу взаємодіяв із правою частиною переднього бамперу автомобіля «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та кут між повздожніми осями цих транспортних засобів в момент первинного контакту становив величину близько 180°, встановити більш детальний механізм утворення пошкоджень транспортних засобів неможливо. Місце зіткнення автомобів по ширині проїзної частини, розташовувалося між кінцевим розташуванням вказаних автомобілів, а саме на смузі руху автомобіля Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 від 01.03.2016 року (а.с. 132-135 том 1), який розповів та показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на автодорозі Київ Харків-Довжанський 28.05.2014 року.
Висновком судової автотехнічної експертизи №211/16 від 25.03.2016 року (а.с.138-143 том 1) встановлено, що стосовно механізму розвитку ДТП в цілому, з технічної точки зору, не представляється можливим. Водій автомобіля Опель-Астра ОСОБА_13 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 від 09.10.2014 року разом із схемою до протоколу проведення слідчого експеременту (а.с. 153-157 том 1), який розповів та показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на автодорозі Київ Харків-Довжанський 28.05.2014 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту, із схемою до протоколу проведення слідчого експеременту, за участю свідка ОСОБА_17 та спеціаліста в присутності двох понятих від 20.06.2018 року (а.с. 242-246 том 1), який розповів та показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на автодорозі Київ Харків-Довжанський 480 км + 980 м. 28.05.2014 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту, із схемою до протоколу проведення слідчого експеременту, за участю обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника та спеціаліста в присутності двох понятих від 20.06.2018 року (а.с. 247-251 том 1), який розповів та показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на автодорозі Київ Харків-Довжанський 480 км + 980 м. 28.05.2014 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту, із схемою до протоколу проведення слідчого експеременту, за участю потерпілого ОСОБА_13 та спеціаліста в присутності двох понятих від 20.06.2018 року (а.с. 252-256 том 1), який розповів та показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на автодорозі Київ Харків-Довжанський 480 км + 980 м. 28.05.2014 року.
Висновком судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи №4324/4325-18 від 20.12.2018 (а.с.24 37 том 2) встановлено, що водій ОСОБА_13 не мав технічної можливості запобігти ДТП. Покази ОСОБА_11 в частині положень автомообілів «OpeI Astra» та «Toyota RAVA 4» в момент їх первинного контактування, які зафіксовані в протоколі слідчого ексерименту та схемі до нього від 20.06.2018 року /т.1 арк. с. 247-251/ з технічної точки зору є неспроможними, оскільки не узгоджуються з результатами висновків транспортно- трасологічної експертизи №104.
Відповідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №12511 від 18.02.2016 року з фототаблицею №1 ( а.с.121-131 том 1) встановлено пошкодження, які утворилися на автомобілі «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту не визначалася оскільки відновлювати автомобіль економічно недоцільно; сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає - 129877,23 грн.
Висновки вказаних експертиз науково-обгрунтовані і не викликають сумніву у суду.
Проводячи аналіз наданих суду доказів суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєному правопорушенні доведенна в повному обсязі. Порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_11 в данній дорожній обстановці знаходяться в причинному зв`язку з подією і наслідками спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Обставин , які пом`якшують покарання винуватого, відповідно до ст.66 КК України не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_11 встановлено, що він раніше не судимий, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
При призначенні покарання ОСОБА_11 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, скоєння необережного злочину вперше, особу винного,сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини скоєнняя необережного злочину вперше, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання з урахуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з іспитовим строком.
У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_11 надана заява про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, заяву про застосування до нього акту амністії, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017, та звільнити від відбування покарання, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого.
Відповідно до п.в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 грудня 2016 року підлягають звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних із позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07 вересня 2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_11 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» мав на утриманні двох малолітніх дітей.
З урахуванням положень ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є тяжким необержним злочином.
ОСОБА_11 не відноситься до осіб, зазначених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», щодо яких не може бути застосована амністія, звернувся до суду з відповідною завою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
За таких обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суду не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 .
Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 матеріальної шкоди в розмірі 240 тис.644 грн., яка включає в себе шкоду внаслідок пошкодження автомобіля 130 тис. грн. коп, витрати на лікування та медикаменти - 10 тис. 600 грн., оплата за зберігання автомобіля 1 тис. 44 грн., втрата соціальних виплат з моменту ДТП до їх призначення 6 тис.грн., затрати на санаторно- курортне лікування - 9 тис.грн., затрати на проведення в майбутньому операції - 84 тис. грн. та моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн. обвинувачений визнає частково.
З урахування наданих суду доказів про спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_13 суд вважає підлягає задоволенню частково, а саме: 129 тис. 877 грн. 23 коп. - шкоду завдану внаслідок пошкодження автомобіля, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №12511 від 18.02.2016 року; витрати на лікування 10 тис.600 грн., що підтверджується фіскальними чеками; оплату за зверігання автомобіля в розмірі 1 тис.44 грн., що підтверджується наданими суду квитанціями про оплату, разом -141 тис. 521 грн. 23 коп.
Заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на кориисть потерпілого моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн. суд вважає підлягає задоволенню частково.
Суд вважає, що сума моральної шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в розмірі 50 тис. грн., вказана сума реальна, відповідає дослідженим доказам в судовому засіданні, які надані суду, обставинам справи і нанесеній моральній шкоді потерпілому.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Витрати на залучення експертів у кримінальному проваджені за проведення експертиз в ході досудового розслідування: за проведення Харківським науково-дослідним інститутом ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судової автотоварознавчої експертизи №12511 від 18.02.2016 у розмірі 1537,50 грн.; за проведення Харківським науково-дослідним інститутом ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судової транспортно-трасологічної експертизи №104 від 23.03.2015 у розмірі 3072,00 грн.; за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України () судової автотехнічної експертизи №211/16 від 25.03.2016 у розмірі 1055,52 грн.; за проведення Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України () за проведення судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи №4324/4325-18 від 20.12.2018 у розмірі 4576, 00 грн., підлягають стягненню в Державний бюджет України з обвинуваченого ОСОБА_11 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України, на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_11 від покарання звільнити з іспитовим строком на 3/три/ роки.
На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 грудня 2016 року ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання звільнити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 141 521/сто сорок одну тисячу п`ятсот двадцять дев`ять грн. 23 коп., та суму моральної шкоди в розмірі 50 000 /п`ятьдесят тисяч/ грн.

Речові докази: автомобіль «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на збіріганні у ОСОБА_13 залишити власникові.

Автомобіль «Тайота Рав-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_21 залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення Харківським науково-дослідним інститутом ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судової автотоварознавчої експертизи №12511 від 18.02.2016 у розмірі 1537,50 грн.; за проведення Харківським науково-дослідним інститутом ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судової транспортно-трасологічної експертизи №104 від 23.03.2015 у розмірі 3072,00 грн.; за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України () судової автотехнічної експертизи №211/16 від 25.03.2016 у розмірі 1055,52 грн.; за проведення Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України () за проведення судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи №4324/4325-18 від 20.12.2018 у розмірі 4576, 00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_11 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1