У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
«22» серпня 2019 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 ,
перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_2
на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2019 року у відношенні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2019 року у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено.
Застосовано відносно них запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, яка постановлена під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, перелічених ч. 1 ст. 392 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, перелічених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти такої ухвали може бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Разом із тим, даним рішенням Конституційного Суду не визнані неконституційним положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про відмову у продовженні строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, доводи прокурора про можливість апеляційного оскарження ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2019 року у відношенні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не можуть спиратися на рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду від 06.08.2019 р., на яку подано апеляційну скаргу, апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України, -

постановив:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2019 року у відношенні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, - відмовити.

Копію ухвали та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати прокурору Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_1