ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1413/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0008645 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит, Луганської обл., українця, громадянина України, з неповно середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 07.08.2017 року близько 14 год. 20 хв., перебуваючи у торговій залі приміщення магазину «АТБ», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «АТБ-маркет» (), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Прип`ятська, 11-А, умисно з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з полиць товар, що належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: пляшку текіли «Olmeca Blanco», об`ємом 0,5 л, в кількості 1 шт., вартістю 239 грн. 58 коп. (без ПДВ), що заховав за пояс своїх шортів, у які був одягнений. Надалі, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадений товар, намагався покинути магазин «АТБ», не розрахувавшись за товар та направився до виходу з магазину, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони вказаного магазину разом з викраденим товаром. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочини передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачей підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину передбачененого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при якому обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальної притягується невперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, розлучений, офіційно не працює, немає постійного місця проживання, веде антисоціальний спосіб життя, переховувався від суду та був оголошений у розшук, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи у суді та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді 2 місяців арешту, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Також, враховуючи норми ч. 8 ст. 182 КПК України та той факт, що після внесення застави обвинувачений не виконував покладені на нього процесуальні обовязки, ухилився від суду та був оголошений у розшук, суд приходить до висновку, що внесена за нього застава у розмірі 1921 гривні повинна бути звернена в дохід держави. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 місяців арешту. До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, негайно. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати із 09.08.2019 року, зарахувавши у строк відбування покарання період перебування під вартою із 30.05.2019 року по 05.06.2019 року. Речові докази - ДВД-диск (постанова від 10.08.2017 року) - залишити в матеріалах кримінального провадження, алкогокогольний напій «Olmeca Blanco» (постанова від 07.08.2017 року) - залишити за належністю. Заставу у розмірі 1921 гривні звернути в дохід держави. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: