Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2216/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України, у кримінальному провадженні №0000179,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2019 року та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Послався на те, що ризик про те, що підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватись від органів слідства та суду не доведений, оскільки підозрюваний і так відбуває покарання у Бердичівському виправному центрі №108. Також у нього міцні соціальні зв`язки, що не сприяють його переховуванню.

Вказав, що прокурор не довів, що такий запобіжний захід, як домашній арешт під контролем працівників поліції, не здатний запобігти протиправній поведінці підозрюваного та його можливим спробам ухилитись від досудового розслідування і суду.

Вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Обраний запобіжний захід щодо підозрюваного є невмотивовано жорстоким.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 08-00год 18 липня 2019 року.

Визначено ОСОБА_9 заставу - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 192 10 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Бердичівського міськрайонного суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_10 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_11 з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

У разі якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України, а також прокурором доведено й те, що ОСОБА_7 перешкоджав кримінальному провадженню, оскільки останній переховувався від слідства та суду.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до вироку Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.17 відбуває покарання з 07.02.2019 у виді обмеження волі в Державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)».

22.02.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.390 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, 09.02.2019 наказом №14 виконуючого обов`язки начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» засудженому ОСОБА_9 надано дозвіл на короткостроковий виїзд за межі виправного центру, у зв`язку з лікуванням в хірургічному відділенні Бердичівської центральної міської лікарні, що знаходиться за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, з 10 год. 00 хв. 09.02.2019 до закінчення курсу стаціонарного лікування.

09.02.2019 ОСОБА_9 роз`яснено правила поведінки та повідомлено про термін перебування в короткочасному виїзді, попереджено про кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду.

09.02.2019 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_10 вибув з державної установи «Бердичівський виправний центр (№108) та об. 11 год. 19 хв. поступив на стаціонарне лікування в хірургічне відділення Бердичівської центральної міської лікарні.

13.02.2019 о 08 год. 30 хв. ОСОБА_10 , будучи обізнаним про те, що в цей день його мають виписати з відділення, покинув будівлю лікарні та направився у невідомому напрямку. В подальшому, цього ж дня на підставі виписного епікризу №01369 ОСОБА_10 виписаний з Бердичівської центральної міської лікарні в зв`язку із поліпшенням стану здоров`я. З часу виписки з лікарні ОСОБА_10 до виправного центру не повернувся та не повідомив про причини неповернення.

Станом на 14.02.2019 та день звернення з клопотанням ОСОБА_10 в державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)» відсутній, місце його перебування невідомо.

Проведеними слідчими та оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не представилось за можливе та 22.02.2019 року слідчим за погодженням з прокурором на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_11 , у зв`язку із не встановленням його місця знаходження. Постановою слідчого від 23.07.2019року досудове розслідування було відновлено у зв`язку із встановленням місця знаходження ОСОБА_7 .

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивована тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.390 КК України, та існують ризики, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним вище, зважаючи на особу підозрюваного.

В засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_6 ,не з`явився, про час та місце розгляду судового засідання повідомлений належним чином. В апеляційній скарзі захисник просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі.

ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника, отримавши її копію. Під час апеляційного розгляду заяв про розгляд провадження з його участю від ОСОБА_7 не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя дійшов до висновку, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Зокрема обґрунтованість підозри підтверджується рапортом оперативного чергового Бердичівського відділу по Житомирській області від 14.02.2019; рапортом чергового помічника начальника установи ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)» протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.02.2019; протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, або вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до ст.178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_10 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі за вчинення злочинів, усвідомлюючи те, що він буде нести кримінальну відповідальність через повернення до виправного центру після закінчення строку короткострокового виїзду до липня 2019 року, самостійно не повернувся для відбування покарання.

22.02.2019 року слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 перешкоджав кримінальному провадженню.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді , що ОСОБА_10 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі, може залишити виправний центр та переховуватися від слідства чи суду.

Доводи захисника в цій частині є неспроможними.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Разом з тим, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово судимий, характеризується посередньо, відбуваючи покарання у виді обмеження волі, вчинив новий злочин та під загрозою призначеного судом покарання у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, може переховуватися від органів слідства та суду.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну його процесуальну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2019 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: