Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1754/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
власника майна: ОСОБА_7 ,
володільця майном: ОСОБА_8 ,
представника власника
та володільця майна: ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за спільною апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 та володільця майном ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.07.2019 року про накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпоряджання та користування автомобілем марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів, -

в с т а н о в и л а:
Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.07.2019 року до Коростишівського районного суду звернувся слідчий Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_10 з клопотанням про накладення арешту, в обґрунтування якого зазначив наступне.

01 листопада 2018 року близько 22.30 год. в м. Коростишеві, Житомирської області по вул Польовій поблизу будинку № 3 водій невстановленого транспортного засобу рухаючись зі сторони вул. Семінарської в напрямку вул. Потєхіна здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в зустрічному напрямку по проїзній частин Внаслідок ДТП пішохід від отриманих травм загинув на місці пригоди. 01.11.2018 року за вказаним фактом СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що до вказаного злочину може бут причетний автомобіль ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до ухвали Коростишівського районного суду від 03.06.2019 року в ході проведеного обшуку 21.06.2019 року за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено автомобіль марки ВАЗ-21063 р.н. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль може зберігати на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінальної провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.

Вказаною ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.07.2019 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт у виді заборони права на відчуження, розпоряджання та користування автомобілем марки ВАЗ-21063 р.н. НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , необхідно з метою збереження речових доказів , оскільки вказаний автомобіль визнано речовим доказом, та проведення слідчих дій, зокрема експертизи.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 та володілець майном ОСОБА_8 просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_10 відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що вони проживають в селі Горинь Малинського району Житомирської області, мають у власності автомобіль марки ВАЗ -21063, р.н. НОМЕР_2 , 1985 року випуску. Наприкінці лютого 2019 року до них додому зателефонував слідчий, який запитав чи є у них автомобіль білого кольору, марки ВАЗ -21063, та чи можна його оглянути, оскільки здійснюється перевірка ДТП, яка мала місце у м.Коростишів 01.11.2018 року. На стверджувальну відповідь через декілька днів приїхали працівники поліції, які сфотографували та візуально оглянули автомобіль. Приблизно всередині квітня 2019 року о 19 годині вечора працівники поліції повторно приїхали та без надання судового рішення намагалися вилучити автомобіль. Однак без судового рішення вони, апелянти не надали дозвіл на вилучення автомобіля. 21 червня 2019 року слідчим Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_10 при пред`явленні копії ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду про надання дозволу на обшук від 03.06.2019 року було проведено обшук автомобіля, гаража, прибудинкової території та господарських споруд, вилучено автомобіль марки 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , та направлено його на штрафмайданчик до Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області. При цьому, у порушенні вимог ч.3 ст.168 КПК України не було надано копію протоколу про проведення обшуку із зазначенням тимчасово вилученого майна - автомобіля. Додатково апелянти зазначають, що клопотання мало бути подано до суду не пізніше 24.06.2019 року. Разом з тим, за інформацією щодо стану розгляду справ, розміщеною на офіційному сайту «Судова влада», зазначена дата надходження клопотання слідчого 25.06.2019 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч.5 ст. 171 КГІК України.

Частиною 6 ст. 173 КПК України встановлено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої її було вилучено. У порушенні вимог даного припису клопотання слідчого, подане 25.06.2019 року, було вирішено слідчим суддею лише 15.07.2019 року, тобто через 20 днів. При цьому слідчим суддею зазначені вище вимоги норм закону були грубо ігноровані, що призвело до істотного порушення наших прав на володіння та користування власним майном протягом тривалого періоду за відсутності судового рішення, а у подальшому - постановленому при порушенні його суттєвих умов.

Власник майна ОСОБА_7 та володілець майна ОСОБА_8 , а також їх представник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Зазначивши, що вилучений у ОСОБА_7 автомобіль ймовірно є учасником ДТП в даному кримінальному провадженню, а тому для встановлення обставин даного кримінального правопорушення та можливої причетності вказаного автомобіля до нього і необхідно застосувати його арешт з подальшим наданням його для експертного дослідження.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому відповідно до положень абзацу другого ч.5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вказаних положень Закону при розгляді вказаного клопотання не в повній мірі дотримався наведених вище положень КПК України, та прийшов до необгрунтованого рішення про необхідність повного задоволення клопотання, істотно обмеживши права власника та володільця на майно.

Як вбачається з матеріалів провадження 02.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України. Кримінальному провадженні присвоєно №0000660. Органом досудового розслідування є СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01 листопада 2018 року близько 22.30 год. в м. Коростишеві, Житомирської області по вул Польовій поблизу будинку № 3 водій невстановленого транспортного засобу рухаючись зі сторони вул. Семінарської в напрямку вул. Потєхіна здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в зустрічному напрямку по проїзній частин Внаслідок ДТП пішохід від отриманих травм загинув на місці пригоди.

У ході досудового розслідування встановлено, що до вказаного злочину може бут причетний автомобіль ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до ухвали Коростишівського районного суду від 03.06.2019 року в ході проведеного обшуку 21.06.2019 року за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено автомобіль марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль може зберігати на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Постановою слідчого вказаний автомобіль марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у данному кримінальному провадженні №0000660 від 02.11.2018 року за ч.2 ст.286 КК України.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, а саме протоколу обшуку від 21.06.2019 року, який проводився слідчим на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.06.2019 року, автомобіль марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , було вилучено 21.06.2019 року. З При цьому з клопотанням про накладення арешту на вказаний автомобіль слідчий звернувся до слідчого судді лише 25.06.2019 року, тобто, з порушенням вимог ч.5 ст. 171 КПК України, яка передбачає, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, слідчий суддя, приймаючи рішення про повне задоволення клопотання слідчого та накладаючи арешт на вказаний автомобіль як шляхом заборони на відчуження, розпоряджання, так і шляхом заборони на користування даним автомобілем, не врахував вказаних вимог кримінального процесуального закону, чим істотно обмежив власника ОСОБА_7 та володільця ОСОБА_8 у здійсненні їх майнових прав без врахування розумності та співрозмірності обмеження їх права на майно.

За таких обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого з огляду на завдання досудового розслідування, передбачені ст.2 КПК України, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи, що вказаний автомобіль є речовим доказом у відповідності до ст.98 КПК України - шляхом застосування меншого обтяження прав власника та володільця майном, тобто шляхом заборони власнику ОСОБА_7 відчужувати та розпоряджатися даним автомобілем.

До зазначеного висновку колегія суддів приходить також і у зв`язку з доводами та поясненнями прокурора про необхідність призначення та проведення експертних досліджень із вказаними автомобілем для встановлення можливої причетності даного майна до обставин кримінального провадження, наявності на ньому можливої слідової інформації та необхідність його збереження як можливого речового доказу. При цьому апеляційний суд вважає цілком можливим забезпечення здійснення вказаних слідчих та інших процесуальних дій в кримінальному провадженні за умови заборони власнику та володільцю автомобіля його відчуження та розпорядження.

З огляду на вище викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного провадження, зокрема щодо порушення строків звернення слідчого з відповідним клопотанням про накладення арешту на вилучений автомобіль, але разом з тим, не спростовують необхідності дотримання положень ст.170 КПК України та накладення арешту щодо збереження речових доказів, отриманих у кримінальному провадженні.

За таких обставин, вбачаються підстави до часткового задоволення апеляційної скарги із скасуванням ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про накладення арешту майна шляхом заборони власнику відчужувати та розпоряджатися майном, зобов`язавши орган досудового розслідування повернути вилучений автомобіль його власнику.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 та володільця майна ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.07.2019 року, якою накладено арешт у виді заборони права на відчуження, розпоряджання та користування автомобілем марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , шляхом заборони власнику ОСОБА_7 його відчуження та розпорядження.

Зобов`язати орган досудового розслідування повернути автомобіль марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_7 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: