Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/459/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2019 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, без утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 23 години 00 хвилин 10 листопада 2019 року до 23 години 00 хвилин 08 січня 2020 року.
Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 153 680 грн.
За участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2019 року до ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 23 години 00 хвилин 10 листопада 2019 року до 23 години 00 хвилин 08 січня 2020 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що злочини, за якими пред`явлено повідомлення про підозру ОСОБА_7 є тяжкими, умисними, корисливими, повторними, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Посилається на те, зухвалість поведінки підозрюваних та похилий вік потерпілих істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного характеризуються як заздалегідь сплановані, обдумані, вчинені групою осіб. Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за які передбачено покарання до восьми років позбавлення волі.
Місце реєстрації та фактичного проживання підозрюваного не співпадає з місцем проведення досудового розслідування.
У даному конкретному випадку існують реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдання кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
На виконання п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України прокурор довів, що ОСОБА_7 після обставин, в яких підозрюється, залишив місце пригоди, одразу приховав викрадене майно/гроші, таким чином свідомо активно перешкоджав встановленню істини по справі.
У разі застосування до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім процесуальних обов`язків.
Перебуваючи на волі без законного джерела доходу, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень.
Тримання під домашнім арештом, не здатне забезпечити ризики передбачені ст. 177 КПК України та належне виконані покладених на нього процесуальних обов`язків. Обізнаність про місце проживання потерпілих є ризиком для незаконного впливу на останніх.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2019 та обрати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своїми батьками, тобто має родину та міцні соціальні зв`язки. На диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_7 не перебуває.
У судовому засіданні ОСОБА_7 запевнив суд, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, буде з`являтися за першою вимогою слідчого або суду.
Вважає, що уматеріалах справи не достатньо доказів, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_6 в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до матеріалів клопотання у провадженні Кропивницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0007717 внесене до ЄРДР 09.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.
12.11.2019 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру, в тому, що він за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами на початку листопада 2019 року шляхом обману, заволодіти грошовими коштами потерпілих.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2019 року близько 16:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, представляючись працівниками поліції, ввівши потерпілу ОСОБА_10 в оману, про заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням її доньки у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення її доньки до кримінальної відповідальності, перебуваючи у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , заволоділи грошовими коштами та майном на загальну суму 200 000,00 грн.

12.10.2019 року близько 03:30 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, представляючись працівниками поліції, ввівши потерпілу ОСОБА_11 в оману, про заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням її доньки у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення її доньки до кримінальної відповідальності, перебуваючи у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , заволоділи грошовими коштами загальну суму 86 060 грн.

19.10.2019 року близько 16:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, представляючись працівниками поліції, ввівши потерпілого ОСОБА_12 в оману, про заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням його доньки у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення його доньки до кримінальної відповідальності, перебуваючи у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , заволоділи грошовими коштами в перерахунку становить 445 140,00 грн.

10.11.2019 року близько 21:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, представляючись працівниками поліції, ввівши потерпілого ОСОБА_13 в оману, про заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням його внука у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення його внука до кримінальної відповідальності, перебуваючи у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , заволоділи грошовими коштами на загальну суму 83 530,00 грн.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України. З вказаним висновком слідчого судді місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків та потерпілих, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, результатами обшуку та експертних досліджень, які містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.
До того ж колегія суддів враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Враховуючи обставини справи колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, колегія суддів враховує, що кримінальні правопорушення у яких ОСОБА_7 , повідомлено про підозру є середньої тяжкості та тяжким злочином, за вчинення яких передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до восьми років та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зухвалість поведінки підозрюваного та похилий вік потерпілих істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного характеризуються як заздалегідь сплановані, обдумані, вчинені групою осіб. ОСОБА_7 раніше не судимий, однак немає джерела доходу чи/або заробітної плати. Шкоду потерпілим не відшкодовано. Місце реєстрації та фактичного проживання підозрюваного не співпадає з місцем проведення досудового розслідування.

Наведені обставини вказують на існування ймовірності продовження злочинної діяльності підозрюваним, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді що підозрюваному не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка ОСОБА_7 на досудовому слідстві та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому, тримання під домашнім арештом, не здатне забезпечити ризики передбачені ст. 177 КПК України та належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а обізнаність про місце проживання потерпілих є обгрунтованим ризиком для початку незаконного впливу на них.

Також, слідчим суддею правильно враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, не пов`язаного із застосуванням насильства, тому згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно визначено заставу, яка становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом, станом на перше січня 2019 року.

Саме таких розмір застави буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри, до нього при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, загальний розмір заподіяних збитків від злочину, слідчий суддя визначив підозрюваному розмір застави, відповідно до вимог п. п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своїми батьками, тобто має родину та міцні соціальні зв`язки, на переконання колегії суддів не є підставами для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не має на меті переховуватися від слідства та суду не є підставами для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, є його позицією, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється.
Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду провадження.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно ОСОБА_7 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого суддіКіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2019 року, якою ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 23 години 00 хвилин 10 листопада 2019 року до 23 години 00 хвилин 08 січня 2020 року із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 153 680 грн - залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4