Справа № 357/2743/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, освіта неповна вища, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, 2014 року народження, офіційно не працюючого, не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:
04 січня 2019 р. близько 16 години ОСОБА_4 перебуваючи поблизу магазину «Шуруп», що по бульвару Грушевського, 4 в м. Біла Церква Київської області, умисно, маючи намір незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , який також знаходився поблизу вище зазначеного магазину, попросив у останнього скористатись його мобільним телефоном марки «HUAWEI Р8 lite 2017», не маючи при цьому наміру його повертати.

Потерпілий ОСОБА_5 добросовісно помиляючись у тому, що ОСОБА_4 поверне йому телефон, надав останньому мобільний телефон марки «HUAWEI Р8 lite 2017», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 3525 грн., у якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» та сім -карта оператора мобільного зв`язку «МТС», які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Після цього, ОСОБА_4 умисно з корисливих мотивів заволодівши мобільним телефоном, марки «HUAWEI Р8 lite 2017», розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3525 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 04 січня 2019 р. близько 16 години, перебуваючи поблизу магазину «Шуруп» по бульвару Грушевського, 4 в м. Біла Церква, маючи намір збагачення за рахунок чужого майна, шляхом зловживання довірою потерпілого, попросив у останнього скористатись його мобільним телефоном марки «HUAWEI Р8 lite 2017», не маючи при цьому наміру його повертати. Після того як потерпілий передав йому вказаний мобільний телефон він розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 3525 грн. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість телефону яким заволодів визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 190 ч.1 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Збитки потерпілому він ще не відшкодував.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочини невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, має на утриманні малолітню дитину, 2014 року народження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, не судимий відповідно до ст. 89 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставину, які обтяжують покарання, досудову доповідь відповідно до якої існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину, середній ризик небезпеки для суспільства, офіційно не працює, дійшов висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді громадських робіт у ближче до верхньої межі санкції ч.1 ст. 190 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_4 менш суворого покарання у т.ч. строку громадських робіт, буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, був засуджений, є особою що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, недостатнім для його виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ: упаковку від мобільного телефону, яка передана потерпілому ОСОБА_5 за розпискою від 5.03.2019 р., слід вважати повернутою власнику.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався. Стосовно нього запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді громадські роботи на строк 200 (двісті) годин.

Речовий доказ: упаковку від мобільного телефону, яка передана потерпілому ОСОБА_5 за розпискою від 5.03.2019 р. - вважати повернутим власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області