Справа № 159/736/18
Провадження № 1-кс/159/2108/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника іншої особи ОСОБА_4
іншої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Клопотання надійшло до суду 11 жовтня 2019 року.
Суд, перевіривши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Перелік майна, зазначеного в клопотанні: автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, що зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 .

У провадженні СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 10.02.2018, за фактом зберігання та збуту підроблених марок акцизного податку, які у подальшому використовуються під час продажу незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

В ході проведених заходів по даному кримінальному правопорушенню працівниками окремого сектору (з м.д.н.п. Ковель) МОРВ (з м.д.н.п. Луцьк) оперативно-розшукового управління Державної прикордонної служби України було отримано інформацію про те, що до збуту, зберігання та переміщення підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий в АДРЕСА_2 . Також було отримано інформацію про те, що переміщення тютюнових виробів ОСОБА_5 здійснює за допомогою автомобіля марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору.

З метою перевірки та реалізації отриманої інформації, а також з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 10 жовтня 2019 року працівниками окремого сектору (з м.д.н.п. Ковель) МОРВ (з м.д.н.п. Луцьк) оперативно-розшукового управління Державної прикордонної служби України, спільно з працівниками патрульної поліції м. Ковель УПП, близько 16.22 години, в м. Ковель по вулиці Володимирській навпроти житлового будинку № 133, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, під керуванням ОСОБА_5 , який відмовився надати для огляду багажне відділення вказаного вище транспортного засобу.

Під час проведення огляду місця події 10.10.2019 року автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору було вилучено та поміщено на майданчик зберігання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області.

Матеріалами провадження встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 та на момент його вилучення знаходився у користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 .

Зазначена у клопотанні правова підстава арешту майна забезпечення збереження речового доказу.

Підстава, у зв`язку з якою необхідна заборона розпорядження майном: наявність ризику втрати речового доказу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.173 КПК:

1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Автомобіль, який слідчий просить арештувати, не визнаний речовим доказом (постанова про таке визнання до клопотання не додана).

До того ж, існують вагомі сумніви щодо того, що вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, а отже, є підстави для втручання держави у право власності на нього.

Автомобіль використовувався лише як засіб перевезення майна відносно якого слідство має підозри щодо його легітимності.

Автомобіль не має ознак виключного засобу перевезення вказаного майна, не пристосований якимось чином для перевезення цього майна (у ньому, зокрема, не влаштовані схованки, спеціальні пристосування для перевезення майна щодо якого є сумніви у легітимності його походження тощо). Вказане майно могло бути перевезене будь-чим. За таких умов віднесення автомобіля до категорії знаряддя злочину, а отже, до категорії речових доказів, викликає обґрунтовані сумніви.

Автомобіль на момент вилучення перебував у володінні ОСОБА_5 . Існує презумпція правомірності володіння до моменту її спростування. Правомірність володіння ОСОБА_5 не спростована, тому він має повноваження захищати автомобіль від арешту.
Сумніви щодо легітимності майна, яке перевозилось автомобілем, залишаються сумнівами до моменту поки нелегітимність майна не доведена.

Автомобіль належить не ОСОБА_5 , а іншій особі. Причетність цієї особи до перевезення майна не встановлена. Тому, на сьогодні відсутні підстави для втручання держави у право власності цієї особи на автомобіль. До того ж, у ситуації, коли віднесення автомобіля до категорії речового доказу викликає обґрунтовані сумніви.

Втручання у право власності особи має бути законним. Втручання у право власності ОСОБА_7 , якій належить автомобіль, та право володіння ОСОБА_5 на автомобіль виглядає очевидно невиправданим і непропорційним, а отже, матиме ознаки незаконності у випадку застосування арешту.

Керуючись ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 року, про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, що зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 , відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений о 10 год. 00 хв. 16 жовтня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8