cправа № 570/880/19
провадження № 1-кс/570/263/2019
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю слідчого ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили, 24) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000240
про надання дозволу на проведення обшуку,

в с т а н о в и в:

покликаючись на невідкладність проведення 19 лютого 2019 року огляду місця події слідчий у клопотанні від 20 лютого 2019 року просить надати дозвіл на проведення обшуку ділянки місцевості неподалік будинку АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення речових доказів.

Слідчий у суді клопотання підтримав повністю і по аналогічних мотивах.

Слідчий суддя, заслухавши його пояснення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Фактичною підставою для проведення обшуку є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення його мети. До них, зокрема, можна віднести достатні відомості про те, що знаряддя кримінального правопорушення або майно (речі й цінності), здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, що мають значення для розкриття правопорушення чи забезпечення цивільного позову, відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення знаходяться у певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи. Згідно вимог ст.98 КПК України речовими доказами являються предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також зберегли на собі їх сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Відповідно до ст.30 Конституції України та згідно змісту ч.1 ст.233 КПК України кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті. Під іншим володінням розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи /лист Міністерства юстиції України від 31.07.2013 р. за № 423-0-2-13/11 «Щодо надання роз`яснення терміна "інше володіння особи"»/. Згідно ч.3 ст.233 КПК слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку вони зобов`язані невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 КПК України, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Судовий контроль за процедурою проведення огляду або обшуку житла на стадії досудового розслідування запроваджено в чинному кримінальному процесуальному законі з метою недопущення порушення конституційних прав. Огляд місця події є елементом розслідування у більшості випадків, коли в правоохоронного органу з`являється інформація про вчинений злочин. У разі якщо подія, з приводу якої проводиться огляд, відбулась у житлі чи іншому володінні особи, на проведення такого огляду місця події поширюються вимоги, передбачені ст.30 Конституції та відповідними положеннями ст.ст.13, 233, 234,237 КПК.

Оскільки ділянка місцевості неподалік будинку № 7 по вул.Майдан Незалежності в м.Рівне не є будь-чиїм володінням, вказані вимоги при проведенні її огляду не розповсюджуються. За таких умов клопотання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.370 КПК України законним є рішення, винесене згідно з нормами матеріального права «з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом». Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади (зокрема і суди як органи судової гілки державної влади) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб слідчий суддя вирішують питання.

Ухвала не віднесена до ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку /ч.1 ст.309 КПК України/. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.159-164 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у клопотанні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1