Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1696/17
Номер провадження 1-кп/530/6/19

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2019 р. року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000446 від 09.09.2017 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000446 від 09.09.2017 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 не з"явився по невідомій суду причині.

Під час судового засідання, обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що на дії головуючого ним із захисником написано скаргудо Вищої ради правосуддя про порушення відносно судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 дисциплінарного провадження та притягнення його до відповідальності.

В зв`язку з надходженням даної скарги до Вищої ради правосуддя від обвинуваченого ОСОБА_5 , та не розглядом скарги станом на 04.11.2019 року, головуючий по справі суддя ОСОБА_1 заявив собі самовідвід вказавши, що дана обставина виключає можливість участі судді ОСОБА_1 в розгляді даної справи, так як це може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості судді як головуючого по справі.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, захисника ОСОБА_4 , вивчивши заяву про самовідвід головуючого судді, вважає, що заява про відвід головуючому по справі підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Під час розгляду кримінального провадження №530/1696/17, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000446 від 09.09.2017 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, обвинуваченим було заявлено відвід судді ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду під головуванням судді ОСОБА_7 у задоволенні відводу було відмовлено в зв`язку з тим, що заява не є вмотивованою, оскільки не містить достатніх та належних даних які б свідчили про наявність підстав для відводу.
В зв`язку з надходженням скарги до Вищої ради правосуддя від обвинуваченого, суддею заявлено самовідвід у справі з тих підстав, що він не може брати участь у розгляді даної заяви, оскільки недовіра обвинуваченого до нього як до судді може вплинути як на думку учасників даного кримінального провадження так і сторонніх спостерігачів, зашкодити об`єктивному вирішенню даної справи, крім того у обвинуваченого по справі вже сформована думка щодо неможливості його участі як судді у вирішенні даної кримінальної справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР(далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).
У справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01 жовтня 1982 року Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу… Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше… Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.
При розгляді заяви про відвід слід виходити із суб`єктивної оцінки сторони щодо дій головуючого у справі. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, що також має місце у даному випадку, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено, як порушення права особи на справедливий суд і незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її цивільних прав.
У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник та інші зобов`язані заявити самовідвід.
Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Підставою заявлення суддею самовідводу згідно заяви судді є намір уникнення подальших сумнівів обвинуваченого у неупередженості судді ОСОБА_1 ..
Беручи до уваги, що учасником процесу заявлявся відвід судді та висловилася недовіра судді, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду провадження незалежним і безстороннім судом, вважаю, що при розгляді цієї справи у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді, у зв`язку з чим, вважаю доцільним заяву про самовідвід задовольнити.
Враховуючи викладене, обставини, зазначені в заяві про самовідвід судді ОСОБА_1 , свідчать про неможливість подальшого розгляду справи в такому складі суду, мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають положенням ст.75 КПК України, ст.15 Кодексу суддівської етики.
Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід по справі 530/1696/17 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000446 від 09.09.2017 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду справи 530/1696/17.
Кримінальну справу № 530/1696/17 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000446 від 09.09.2017 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді по справі в порядку, встановленому статтею 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1