справа №190/1309/19
провадження №1-кп/176/307/19
В И Р О К
Іменем України

29 жовтня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, одруженого, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2019 року за №0000625,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на дільниці пост примикання 5 км станція П`ятихатки-Стикова Дніпропетровської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, реалізуючи свій умисел направлений на вчинення крадіжки майна, шляхом вільного доступу, підійшов до щитів де помітив три кишки муфт типу РМ-7 з електрощигового ящика чорного кольору, що належить «П`ятихатській дистанції сигналізації та зв`язку», а отже АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».

Продовжуючи свій злочинний намір спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись на дільниці пост примикання 5 км ст. П`ятихатки-Стикова Дніпропетровської області, ОСОБА_4 за допомогою двох рожкових ключів, котрі приніс з собою, відкрутив три кришки муфт типу РМ-7 з електрощигового ящика вартістю 429,41 гри. за кожну, на загальну суму 1 288,22 грн. та в цей час був зупинений працівниками воєнізованої охорони, у зв`язку з чим не зміг довести свій злочинний умисел до кінця.

Вказаними діями обвинувачений міг заподіяти АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» матеріального збитку на загальну суму 1 288,22 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №82 від 27 серпня 2019 року.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовитись давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини і відповіді на поставлені питання (від чого він не відмовлявся) ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, який не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних стосовно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за своєю класифікацією відноситься до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який є судимим, за місцем проживання характеризується як такий, стосовно якого скарги не надходили, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе та він не становить небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа, яку за попереднім вироком звільнено від відбування покарання з випробуванням, до постановлення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, останнього від відбування покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком 1 рік.

У даному провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 15 серпня 2019 року, тобто до постановлення вироку в першій справі.

Зазначене обумовлює необхідність застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що два рожкові гайкові ключі 17-14, 14-12, що передані на зберігання до П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Два рожкові гайкові ключі 17-14, 14-12, що передані на зберігання до П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1