Справа № 128/1425/19
Провадження №11-кп/801/999/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 9 липня 2019 року про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до двох місяців,

в с т а н о в и в :
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 проти продовження строку тримання під вартою заперечили, просили врахувати, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, сім`ю, утримує трьох неповнолітніх дітей. У разі задоволення клопотання прокурора просили вирішити питання щодо зменшення розміру застави, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 9 липня 2019 року продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців до 6 вересня 2019 року включно, та залишено розмір застави, визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2018 в сумі 140 000 грн. з покладенням відповідних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09.07.2019 в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Вимоги мотивує тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які клопотання з боку прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , більше того, головуюча суддя сама поставила питання щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу, крім того, вважає, що в підготовчому судовому засіданні вирішувати питання щодо продовження запобіжного заходу відповідно до положень КПК України не передбачено. Також захисник зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що її підзахисний має постійне місце проживання, на утриманні у нього перебуває мати - інвалід 2 групи та троє малолітніх дітей, судимості погашені, інших вироків відносно нього на даний час немає, а тому є всі підстави обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе гарантувати усунення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та забезпечення покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, крім того, ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, постійного самостійного заробітку не має, відносно нього у провадженні Вінницького районного суду перебувають кримінальні провадження, за якими він обвинувачується у ряді умисних корисливих злочинів, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей не доведена.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без змін розмір застави, як такого, що відповідає тяжкості обвинувачення та особі обвинуваченого.

Безпідставним є твердження захисника, що запобіжний захід продовжено судом з власної ініціативи, оскільки на технічному носії запису судового засідання чітко зафіксовано заявлене прокурором ОСОБА_6 клопотання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 9 липня 2019 року, якою продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 2 місяців до 6 вересня 2019 року включно, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: