Провадження №1-кс/369/3976/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003995 від 18.10. 2016 року, -
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся потерпілий ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0003995 від 18.10. 2016 року.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що Києво-Святошинським СВ Київської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0003995 від 18.10. 2016 року.
Відповідно до витягу з ЄРДР він є потерпілим по даному кримінальному провадженні. Внаслідок даного кримінального правопорушення йому було завдано значної моральної шкоди. На протязі трьох років внаслідок невиконання з боку ОСОБА_4 рішення суду щодо побачень з дитиною, побоїв, замахів на його вбивство під час спроб побачити сина ОСОБА_5 .
14.06. 2018 року ним було подано клопотання до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 про залучення його до участі у справі у якості цивільного позивача.
17 вересня 2019 року ОСОБА_4 було оголошено підозру, яку внесено до ЄРДР за №0003995.
Просить суд накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_4 , а саме: приватний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якості забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні за №0003995 від 18.10. 2016 року, оскільки підозрюваною ОСОБА_4 завдана йому величезна моральна шкода, яка пов`язана з втратою рідної людини. Метою накладення арешту є запобігання відчуження майна на яке може бути звернено стягнення для забезпечення цивільного позову, що був поданий до органу досудового розслідування 14.06. 2018 року з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину. Підозрювана ОСОБА_4 у разі визнання її судом винною у вчиненні кримінального правопорушення повинна за рахунок майна відшкодувати завдану шкоду. Оскільки власником майна є одноосібно ОСОБА_4 , то існують ризики відчуження та приховування майна з боку ОСОБА_4 шляхом продажу вказаного майна.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводилось без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження №0003995 від 18.10. 2016 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

З матеріалів, які подані до клопотання вбачається, що потерпілим ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження був поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до вимог ст. 128 КПК України, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у розмірі 1 563 660, 00 грн..

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.10.2019 року № 184393189 домоволодіння загальною площею 253, 2 кв.м., житловою площею 166,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на вимоги ст. ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Суд, вивчивши клопотання, з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що потерпілим ОСОБА_3 у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про те, що клопотання потерпілого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0003995 від 18.10. 2016 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003995 від 18.10. 2016 року - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: приватний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якості забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні за №0003995 від 18.10. 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду виготовлено 11 жовтня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1