Справа № 450/1357/17
У Х В А Л А

29 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова в колегіальному складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18

представників потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні №0000814 від 29.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, клопотання прокурора ОСОБА_5 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду,

в с т а н о в и л а :

На розгляді Шевченківського районного суду м.Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду, у якому прокурор, керуючись ст..ст.36, 333, 350 КПК України, просить суд надати тимчасовий доступ до матеріалів висновку експерта Шаповалова №99 від 25.12.2017р., який міститься в матеріалах кримінального провадження №0000257 від 14.03.2017р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.345 КК України, яке на даний час знаходиться у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова, із можливістю його тимчасового вилучення та виготовлення завірених копій.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що з показань обвинуваченого ОСОБА_7 в суді, слідує, що надані ним на первинному етапі досудового розслідування показання, здобуті із застосуванням до нього примусу та насильства, а також містять неправдиву інформацію, зокрема щодо участі у підготовці та вчиненні злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_22 . Окрім цього, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_13 неодноразово наголошували на повному визнанні останнім своєї вини.

Встановлення дійсних обставин вчинення вбивства трьох осіб, замаху на умисне вбивство чотирьох осіб та підриву автомобіля «Mercedes-Benz G55AMG», що мали місце 29.08.2016 неподалік с.Старе Село, Пустомитівського району, Львівської області та їх відповідність показанням ОСОБА_7 має значення для судового розгляду кримінального провадження, оскільки такі, кореспондуються із обставинами, які підлягають доказуванню, у відповідності до ст.91 КПК України.

Вказані обставини, а також правдивість свідчень ОСОБА_7 стороною обвинувачення перевірялася під час досудового розслідування кримінального провадження №000000257 від 14.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України за фактом готування до умисного вбивства ОСОБА_23 , яке у свою чергу, як і кримінальне провадження №0000197 від 20.02.2017, було виділене із кримінального провадження №0003271 від 25.09.2015.

На даний час, кримінальне провадження №0000257 від 14.03.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.14, п.п.11,12 4.2 ст.115, 4.2 ст.345 КК України щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 перебуває на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова.

У вказаному кримінальному провадженні, після завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000197 від 20.02.2017, отримано висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №99 від 25.12.2017.

Дослідження експертом проводилося на основі психологічного аналізу матеріалів відеозапису, спрямованого на виявлення особливостей вербальних і невербальних проявів людини і їх динаміки в контексті конкретної ситуації комунікативної взаємодії ОСОБА_7 .

Об`єктами досліджень у вказаному кримінальному провадженні були відеозаписи слідчих дій, які були отримані під час досудового розслідування обставин вбивства трьох осіб, замаху на умисне вбивство чотирьох осіб та підриву автомобіля «Mercedes-Benz G55AMG», що мали місце 29.08.2016 неподалік с. Старе Село, Пустомитівського району, Львівської області. На вирішення експертизи були поставлені питання:

- яка психологічна характеристика комунікативної діяльності ОСОБА_7 у процесі відтворення ним подій під час проведення допиту як підозрюваного від 26.09.2016, слідчого експерименту від 27.09.2016, допиту як підозрюваного від 03.11.2016, допиту як підозрюваного від 31.03.2017, що зафіксовані на відеозаписі?

- чи наявні в поведінці ОСОБА_7 психологічні особливості, властиві для самостійного (несамостійного) відтворення ним подій під час проведення за його участю допиту як підозрюваного від 26.09.2016, слідчого експерименту від 27.09.2016, допиту як підозрюваного від 03.11.2016, допиту як підозрюваного від 31.03.2017, що зафіксовані на відеозаписі?

- чи є у відеозаписі допиту як підозрюваного від 26.09.2016, слідчого експерименту від 27.09.2016, допиту як підозрюваного від 03.11.2016, допиту як підозрюваного від 31.03.2017 за участю ОСОБА_7 ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії?

- чи є психологічні ознаки достовірності або недостовірності в показаннях підозрюваного ОСОБА_7 , що зафіксовані на відеозаписі при проведені допиту як підозрюваного від 26.09.2016, слідчого експерименту від 27.09.2016, допиту як підозрюваного від 03.11.2016, допиту як підозрюваного від 31.03.2017?

Вважає, що висновок судової психологічної експертизи №99 від 25.12.2017, який міститься у матеріалах досудового розслідування кримінального провадження №0000257 від 14.03.2017 має значення для кримінального провадження №0000197 від 20.02.2017.

Висновок судової психологічної експертизи №99 від 25.12.2017 відкритий обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , адвокатам ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 в межах кримінального провадження №0000257 від 14.03.2017.

Висновок судової психологічної експертизи №99 від 25.12.2017 складений експертом ОСОБА_26 із повідомленням про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України, відповідно до вимог КГЖ України та «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, постанови Пленуму Верховного Суду України N8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Вважає, що висновок судової психологічної експертизи №99 від 25.12.2017 може бути належним та допустимим доказом у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Просив задовольнити клопотання.

Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 подали письмові заперечення стосовно клопотання прокурора, які підтримали в судовому засіданні. Просили суд відмовити у задоволенні цього клопотання.

Ознайомившись з клопотанням прокурора, письмовими запереченнями, доводами та запереченнями інших учасників кримінального провадження, присутніх у судовому засіданні, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно положень ст.333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

В обґрунтування причин неможливості проведення вказаної в клопотанні експертизи прокурор покликається на те, що завершувався строк досудового розслідування. Проте, колегія вважає таке обґрунтування недостатнім.

Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У ч.3 ст.87 КПК України передбачено, що недопустимим є докази отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органом досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим кодексом для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

За нормою ст.96 КПК України сторонам кримінального провадження надано право під час судового розгляду перевіряти та доводити недостовірність показань лише свідка, а не підозрюваного, обвинувачуваного. Для цього на свідкові лежить обов`язок відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань. Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями

Крім того, за ч.5 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, отриманих безпосередньо судом. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Нормою статті 23 КПК України закріплено положення, за яким суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Всі показання ОСОБА_7 , які є об`єктом дослідження експерта за висновком експертизи №99 від 25.12.2017р., було отримано від нього в статусі підозрюваного на досудовому слідстві.

А тому, перевірка в судовому засіданні достовірності показань, наданих ОСОБА_7 на досудовому слідстві в статусі підозрюваного, в призмі дослідження експертизи №99 від 25.12.2017р., буде порушенням принципу безпосередності дослідження доказів.

Крім того, ст.ст.333, 159 КПК України визначено можливість надання тимчасового доступу до речей та документів. Висновок експерта не являється документом в розумінні ст.99 КПК України, а є окремим видом доказів. Визначення висновку експерта, як доказу, дано в іншому параграфі глави 4 КПК України.

Главою 15 КПК України тимчасовий доступ до висновків експерта не передбачений.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.36,330,350 КПК України, колегія суддів, -

ПО С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду надання тимчасового доступу до матеріалів висновку експерта Шаповалова №99 від 25.12.2017р., який міститься в матеріалах кримінального провадження №0000257 від 14.03.2017р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.345 КК України, яке на даний час знаходиться у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова, із можливістю його тимчасового вилучення та виготовлення завірених копій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Складення повного тексту ухвали відкласти до 31.05.2019р. до 16,45год.

Головуюча суддя Судді ОСОБА_27 ОСОБА_28 ОСОБА_29 Білінська