ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000140 від 08.02.2018 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, уродженця с. Годилів Сторожинецького району Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, щодо якого обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу, у виді особистого зобов`язання, залишено до вступу вироку в законну силу.

На період дії запобіжного заходу зобов`язано ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирішено питання пов`язані з речовими доказами та судовими витратами.

ЄУНСС № 723/3549/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Провадження № 11-кп/822/300/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України

Як встановлено вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення та сховище у с. Годилів Сторожинецького району Чернівецької області, зокрема:

- 06.02.2018 року з підсобного приміщення, що по АДРЕСА_2 викрав дві електродрилі, електролобзик, перфоратор марки «БОШ», дві болгарки, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на суму 11300 грн.;

- 08.03.2018 року з металевого вагончика, що за адресою: АДРЕСА_3 викрав телевізор марки «ORION», чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 500 грн.;

- 20.03.2018 року з підсобного приміщення, що по АДРЕСА_2 викрав електричну болгарку, штрубодьор, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на суму 2500 грн.;

- 03.07.2018 року з господарства що знаходиться по АДРЕСА_4 викрав садове крісло-гойдалку вартістю 2671,43 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму;

- 29.06.2018 року з господарства потерпілого ОСОБА_12 ( АДРЕСА_5 ) викрав металевий кований стіл та два стільці вартістю 15000 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

- 03.07.2018 з господарства що по АДРЕСА_6 викрав батут марки «FunFit», чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 4566,67 грн.;

- 05.07.2018 з того ж господарства викрав басейн марки «Bestway-Steel РгоМАХ», чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1698,75 грн.

На вказаний вирок суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, у якій просить апеляційний суд оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання, звільнивши його підзахисного від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районний суд призначаючи покарання не в повній мірі взяв до уваги те, що ОСОБА_6 хоча і вчинив тяжкий злочин, проте є особою раніше не судимою, щиро розкаявся у вчиненому, страждає захворюванням печінки, відшкодував шкоду потерпілим і вони просили суд суворо його не карати. Зазначені обставини, на думку захисника, свідчать про можливість призначення покарання без ізоляції від суспільства із встановленням іспитового строку.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти поданої апеляційної скарги та просила залишити вирок районного суду без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Враховуючи те, що учасники судового провадження під час розгляду справи по суті не оспорювали отриманих під час досудового розслідування доказів, щодо підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тим же самим визнали недоцільним їх дослідження, апеляційних скарг з приводу вказаних обставин не надходило, а тому колегія суддів, відповідно до вимог ч.2 ст. 349, ст. 404 КПК України, такі обставини не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження, і вважає такі висновки суду доведеними.

Крім цього, учасниками провадження не оспорюється законність призначення районним судом обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, проте захисник заявляє апеляційні вимоги з приводу можливості застосування до його підзахисного положень ст.ст.75,76 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із випробуванням.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини; враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні ОСОБА_6 покарання, районним судом, у відповідності до ст.ст. 65, 50 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до категорії тяжких, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Крім цього, враховано і те, що ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, страждає на захворювання печінки.

Наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та вказані вище обставини, які характеризують його особу, були враховані районним судом як підстави для можливості застосування вимог ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , з чим погоджується і колегія суддів.

Разом із тим, із висновками районного суду про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства, колегія суддів не погоджується, та, із урахуванням особи винного, а також зваживши на інші обставини справи в їх сукупності, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи те, що хоча вчинені ОСОБА_6 злочини, у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжкими, проте з врахуванням особи винного, який по місцю проживання характеризується виключно з позитивного боку; вперше притягується до кримінальної відповідальності; дійсно, а не уявно розкаюється у вчиненому; виявляє щирий жаль з приводу своїх дій та готовність нести покарання за їх вчинення; повністю визнає свою вину; беручи до уваги його стан здоров`я, який погіршився у зв`язку із тим, що він перехворів вірусним гепатитом, через що повинен дотримуватися правильного режиму харчування та постійно слідкувати за своїм здоров`ям, а також те, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у своїх заявах, поданих до районного суду, вказали на те, що претензій до обвинуваченого не мають, за таких обставин колегія суддів вважає, що обвинуваченого, в даному випадку, можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, апеляційний суд також враховує і поведінку ОСОБА_6 до і після вчинення злочинів, який до цього випадку до кримінальної відповідальності не притягувався, злочинів проти власності не вчиняв, з самого початку досудового розслідування давав чіткі показання та співпрацював з органами досудового слідства, щиро розкаявся, зробив належні висновки, шкодує про вчинене та пообіцяв не вчиняти аналогічного в майбутньому, що свідчить про те, що останній стає на шлях виправлення.

З цих підстав, колегія суддів вважає за необхідне, та це відповідатиме вимогам закону України про кримінальну відповідальність, застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що відповідатиме визначеній законом меті, та в даному конкретному випадку буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції зміні, у зв`язку із необхідністю застосування щодо ОСОБА_6 положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст. 376 ст.ст. 404-405, 407-408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000140 щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3