Справа № 524/6209/19
Провадження № 1-кп/524/391/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002533, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, офіційно не працюючої, не заміжньої, на утриманні має малолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 21.07.2019 року близько 20-00 години, перебуваючи біля будинку 3а по вул. Небесної Сотні м.Кременчука, побачила на зупинці громадського транспорту ОСОБА_6 .. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , попросила у ОСОБА_6 мобільний телефон під приводом зателефонувати та щоб увійти в довіру, залишила свою сумку з особистими речами (жіночою футболкою, босоніжками та карткою), після чого ОСОБА_6 надав їй свій мобільний телефон в силіконовому чохлі марки Xiaomi Redmi 5A, та не маючи наміру повернути потерпілому вказане майно, пішла з місця події, чим спричинила останньому, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 685/Кр від 15.08.2019 року, матеріальної шкоди на суму 1106,67 грн.

Викраденим майном обвинувачена ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, в скоєному розкаялась та пояснила, що дійсно 21.07.2019 року близько 20-00 години, перебувала на зупинці громадського транспорту по вул. Небесної Сотні, 3а м.Кременчука, де побачила гр.. ОСОБА_6 у якого був мобільний телефон. Вона попросила у нього мобільний телефон, під приводом зателефонувати, щоб увійти до нього в довіру, залишила йому сумку з речами. Після того, як він дав їй мобільний телефон, вона пішла та не повернулась. Шкоду відшкодувала в повному обсязі, щиро розкаюється в скоєному та просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, претензій матеріального чи морального характеру не має, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без його участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачен ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, не заміжня, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, вважає себе працездатною.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді штрафу, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для її виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 628,04 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 в повному обсязі.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, тобто, жіночу сумочку червоного кольору з речами, мобільний телефон Xiaomi модель MCG3D imei: НОМЕР_1 , необхідно повернути власникам за належністю.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 К України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 628,04 грн.
Речові докази жіночу сумочку червоного кольору з речами, мобільний телефон Xiaomi модель MCG3D imei: НОМЕР_1 повернути власникам за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1