КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 серпня 2019 року, апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожного окремо, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Інгушетія, громадянин Російської Федерації, з вищою юридичною освітою, одружений, без визначеного місця реєстрації на території м. Києва та Київської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участі: прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою, до 22 вересня 2019 року, включно, із одночасним визначенням застави у розмірі 521 розмір прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 841 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, репутацію, а також те, що на даний час підозрюваний продовжує ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 і захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2019 року. При цьому прокурор просить винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , без визначення розміру застави, а захисник постановити нову ухвалу якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 100 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зокрема, захисник зазначає, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, автор апеляційної скарги зазначає про те, що ОСОБА_7 за час досудового розслідування жодного разу не порушував процесуальних обов`язків: не переховувався від органів досудового розслідування; має на утриманні дружину, яка проживає в м. Києві; офіційно орендує квартиру в м. Києві, має соціальні зв`язки з мусульманською спільнотою; співпрацює з Генеральною прокуратурою України; співпрацює з народними депутатами України щодо захисту бійців АТО; захищав інтереси України в АТО, хворіє.

Окремо захисник звертає увагу на те, що розмір застави, визначений для ОСОБА_7 , є непосильним для його дружини - біженки з Чеченської республіки, яка офіційно не працює та проживає за рахунок фінансових збережень родини, зважаючи при цьому і на те, що підозрюваний вже більше семи місяців не працює та не може самостійно внести такий розмір застави.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї прокурор, зокрема, зазначає, що в оскаржуваному рішенні жодним чином не обґрунтовано посилання про можливість застосування застави до підозрюваного, лише значиться, що слідчий суддя прийшов до висновку про обрання застави достатньої для виконання підозрюваним покладених на останнього обов`язків.

При цьому, прокурор звертає увагу, що попередні слідчі судді судів першої та апеляційної інстанцій не приходили до висновку про необхідність застосування альтернативної міри запобіжного заходу у вигляді застави.

На думку сторони обвинувачення застосування альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді застави ставить під загрозу проведене досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008660 та можливість його подальшого розгляду по суті у суді першої інстанції, оскільки на сьогоднішній день не встановлено місцезнаходження частини ювелірних виробів, які викрадено з магазину-ломбарду ТОВ "Євросвіт 21", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 45.

З огляду на викладене, та враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, беручи до уваги характеризуючі дані особи підозрюваного, на переконання прокурора можливо застосувати положення п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме не обрання застави підозрюваному.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, виступ прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 12 серпня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0008660, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
18 жовтня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
22 жовтня 2019 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 191 КПК України та того ж дня ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю до 19.12.2018 включно.

29 листопада керівником Київської місцевої прокуратури №10 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року, 04 січня, 03 березня, 04 квітня та 29 травня 2019 року, в межах досудового розслідування, продовжено запобіжний захід у виді гримання під вартою відносно ОСОБА_7 , відповідно до 05 січня, 04 березня, 05 квітня, 02 червня та 27 липня 2019 року.

03 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 05 квітня 2019 року.

27 березня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у наданні засобів для вчинення підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його, розбої, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, та умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

29 березня 2019 року підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

22 липня 2019 року слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2019 року частково задоволено згадане клопотання прокурора, продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою, до 22 вересня 2019 року, включно, із одночасним визначенням застави у розмірі 521 розмір прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 841 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірним причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що є підставою для продовження застосування відносно підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту, про що ставиться прохання в апеляційній скарзі захисника.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності та те, що у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, йому загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків та можливість залишити територію України, виїхати на непідконтрольну територію, ухилятися іншим чином від органів досудового розслідування, прокурора та суду, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вищевикладене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні клопотання слідчого обґрунтовано врахував те, що на даний час підозрюваний продовжує ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи ОСОБА_7 строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 , під вартою, з урахуванням відомостей про стан його здоров`я, матеріали судового провадження не містять.

Посилання захисника на те, що підозрюваний за час досудового розслідування жодного разу не порушував процесуальних обов`язків, не переховувався від органів досудового розслідування, має на утриманні дружину, яка проживає в місті Києві, офіційно орендує квартиру в тому ж місті, має соціальні зв`язки з мусульманською спільнотою, співпрацює з Генеральною прокуратурою України, співпрацює з народними депутатами України щодо захисту бійців АТО, захищав інтереси України в АТО, не спростовують висновки суду про те, що останній може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є підставою для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставним висновок слідчого судді щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на що правильно звертається увага в апеляційній скарзі прокурора.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Як убачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється, зокрема, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

За таких обставин, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, враховуючи дані про особу підозрюваного у їх сукупності, колегія суддів, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для призначення альтернативного запобіжного заходу та визначення розміру застави.

З цих же підстав, не підлягають задоволенню вимоги захисника щодо зменшення розміру визначеної слідчим суддею застави.

З огляду на викладене, апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою, до 22 вересня 2019 року, включно, із одночасним визначенням застави у розмірі 521 розмір прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 841 гривень, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою, до 22 вересня 2019 року, включно, без визначення застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4587/2019 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1