ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/787/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 185 ч.3 КК
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
19 серпня 2019 року м. Херсон

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10.07.2018 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3, 185 ч. 3 КК України

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні та призначено покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами ч. 1 ст. 70 КК України враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочини за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з приводу яких виноситься вирок у цій справі до ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2016 року, суд призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2016 року більш суворим покаранням за цим вироком.

Строк відбування покарання обчислено з моменту його затримання, з 21.06.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 - VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року, яка діяла до 21.06.2017 року) зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2016 року по 30.01.2017 року (включно) та з 02.04.2017 року по 20.06.2017 року (включно) із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції яка діє з 21.06.2017 року) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по день винесення вироку, тобто по 10.07.2018 року (включно) із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Уточнити принцип призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та змінити його з поглинення менш суворого покарання більш суворим на часткове складання призначених покарань, виключити з резолютивної частин вироку восьмий абзац, у строк відбування покарання зарахувати покарання, часткове відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком 28.11.2016 року за правилами ст. 72 КК (дослівно).

Перевіривши відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК вважаю, що скаргу слід залишити без руху, встановивши прокурору строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1)неповнота судового розгляду;

2)невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, вказаних вище вимог закону прокурором не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судового рішення та вказуючи на необхідність зміни вироку суду першої інстанції прокурор не наводить жодного належного правового обґрунтування.

Висуваючи вимогу про заміну застосованого судом принципу призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на принцип часткового складання покарань прокурор не наводить обґрунтованих доводів з яких вважає що суд обрав вказаний принцип призначення покарання за сукупністю злочинів з порушенням вимог КК.

Так, відповідно до норм кримінального закону, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

Принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в

усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять, і в межах санкції того закону, який передбачає більш суворе покарання. Однак якщо хоча б один зі злочинів є умисним

тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для такого виду покарань у Загальній частині КК.

Які саме з наведених вимог кримінального закону порушив суд, обираючись принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, прокурор в апеляційній скарзі не наводить.

Крім того, прокурор висуває вимогу про зміну вироку суду в частині зарахування в строк відбування покарання, покарання часткового відбутого ОСОБА_4 за попереднім вироком 28.11.016 року за правилами ст. 72 КК, при цьому не зазначає який саме період має бути зарахований у цей строк та не був врахований судом, що унеможливлює визначитись з межами апеляційних вимог та з`ясувати на які саме порушення, допущені судом при ухваленні вироку в цій частині вказує прокурор .

Висуваючи вимогу про виключення з резолютивної частини вироку восьмого абзацу, прокурор не вказує на норму кримінального процесуального закону, яка дозволяє звертатись з такими вимогами та наділяє апеляційний суд повноваженням виключати з вироку абзаци, а не усувати порушення закону, передбачені у ст. 409 КПК та не наводить мотивів з яких висуває такі вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу лише в межах апеляційних вимог.

З метою визначення меж апеляційного розгляду, апеляційні вимоги мають бути чітко сформульовані та не допускати неоднозначного тлумачення.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 399 КПК України апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ч.1 ст.4 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, скарга буде повернута апелянту.

Суддя підпис ОСОБА_2

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2