Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1838/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000352 від 05.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Млинок Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утримані неповнолітню дитину, не судимого в силу ст.. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28 квітня 2017 року близько 18 години в АДРЕСА_2 , він, перебуваючи на території готелю «Гостинний двір», маючи умисел, направлений на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, запропонував громадянці Республіки Молдова ОСОБА_6 за грошову винагороду організувати здійснення її переправлення з території України на територію Республіки Білорусь в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України, на що ОСОБА_6 погодилась та вказані особи домовились на організацію незаконного переправлення останньої через державний кордон України 29 квітня 2017 року.

29 квітня 2017 року близько 14 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_4 на автомобілі під керуванням ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , поїхали до північної околиці с. Нижня Рудня Овруцького району, де до них на мопеді «Yamaha», належному ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_4 , під`їхав ОСОБА_4 з ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , по прибуттю яких ОСОБА_6 заплатила ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 30 євро за організацію її переправлення через державний кордон України.

Після цього, близько 17 години, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, на вказаному мопеді разом з ОСОБА_6 , взявши з собою частину речей останньої, вирушили в напрямку лінії державного кордону України для здійснення незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_11 залишились на околиці с. Нижня Рудня Овруцького району з речами ОСОБА_6 . В подальшому, на відстані 5000 м на північ від с. Нижня Рудня Овруцького району, в районі інформаційно - попереджувального знаку (ІПЗ) 3 664 на напрямку с. Нижня Рудня (Україна) Гриші (Республіка Білорусь) здійснив незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України з України до Республіки Білорусь, на території якої ОСОБА_6 було затримано працівниками прикордонної служби Республіки Білорусь.

Таким чином ОСОБА_4 організував незаконне переправлення та незаконно переправив через державний кордон України громадянку Республіки Молдова ОСОБА_6 .

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що він з ОСОБА_6 познайомились в готелі «Гостиний двір» коли він з ОСОБА_7 там відпочивали. Вони познайомились коли виходили на вулицю курити. Під час розмови ОСОБА_6 розповіла, що її не пропустили прикордонники в Білорусь і він їй підказав, що можна проїхати через ліси. Наступного дня вони зустрілись біля с. Нижня Рудня. Він приїхав з Вадимом. Вони пожарили м`ясо, випили, поїли. Потім він посадив її на мопед разом із сумками і відвіз її в бік кордону, показав напрямок, куди треба йти і повернувся. Більше він до неї не приїжджав. Грошей у неї не брав, вона навіть і не пропонувала. Розкаюється у вчиненому, просить суд не позбавляти його волі.

Крім часткового визнання своєї провини, вина обвинуваченого підтверджується показами свідків, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в готелі «Гостинному дворі» адміністратором. Того дня обвинувачений поселився з якоюсь жінкою в номер. Вона їх селила на добу, заселялись вони мабуть вдень. Також поселилась якась жінка у якої були великі сумки. Вона розповідала, що її «зняли» чи то з поїзда, чи то з автобуса. Жінка заселилась на тому ж поверсі що й обвинувачений. Вона бачила як обвинувачений разом з цією жінкою курили на порозі. Про що вони розмовляла вона не чула.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що того дня він на автомобілі забрав з готелю «Гостиний двір» двох жінок і завіз в с. Рудня. Він під`їхав до гготелю "Гостиний двір", в машину дві жінки, які попросили довести їх до с. Рудня. Він повіз. Не доїзджаючи до села метрів 70 вони вийшли. Платила жінка.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вони знайомі з Росликом. Вони разом відпочивали в готелі «Гостинний двір». Там вони познайомились з якоюсь молдаванкою. Жінка казала, що була в гостях. Вони з нею спілкувались. Виходили палити біля готелю і розмовляли. Вона казала, що в неї є м`ясо і пропонувала поїхати на шашлики. Вони вирішили поїхати в ліс. Наступного дня приїхав автомобіль «таксі», вона з жінкою сіли і приїхали в ліс. Жінка розрахувалась і вони залишились. Потім приїхали на скутері ОСОБА_13 з ОСОБА_14 і вони почали смажити шашлики. Жінка розмовляла з ОСОБА_13 і вони кудись поїхали, а вона з ОСОБА_14 залишились. Жінка залишила сумку з їжею, а дві нібито забрала. ОСОБА_13 повернувся сам. Що він казав вона не пам`ятає. Чи давала жінка гроші вона не бачила. Потім приїхав якийсь автомобіль і їх забрав. Відмовляється від показів про те, що жінка давала ОСОБА_13 гроші.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонували хлопці і попросили під`їхати до пам`ятника «Літак» і підвести жінку на вокзал. Він під`їхав, завантажив речі, і повіз її на вокзал. Вокзал був закритий і жінка попросила завезти її в готель. Він завіз її в готель «Гостинний двір». Вона розрахувалась і він поїхав. Вона йому казала, що її не пустили на кордоні і що їй потрібно на Пітерський поїзд.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що працює адміністратором в готелі «Панська хата». Обвинувачений одного дня приблизно о 21 годині прийшов поселятись. Він був з якоюсь жінкою. У жінки був пакет. Вона їх поселила. Зранку вона змінилась. Під час її чергування до них ніхто не приходив і вони з номера не виходили.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 допитували в якості свідка. Ним все фіксувалось в протоколі. Вона все прочитала і підписала. Заперечує той факт, що самостійно вніс в протокол дані про долари.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що це було весною. Він йшов до магазину в с. Слобода. Біля магазину зустрів Сергія. Там був ще один хлопець, він його не знає. Він привітався, зробив покупки і пішов додому. Той хлопець був меншим ростом. Транспортних засобів біля них не було.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що працює адміністратором в готелі «Гостинний двір». Обвинуваченого заселяла не вона, а її колега. При ній вони виселялись. Вона тільки бачила як вранці вони виходили з готелю. Дві жінки і обвинувачений. У них були клітчаті сумки. Він допомагав їм носити сумки в таксі. Сумок було три чи чотири.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона має у власності мопед і дозволяє ОСОБА_4 ним користуватись. Він того дня брав мопед з її дозволу, але для яких цілей вона не знає. Тільки на суді вона дізналась, що ОСОБА_4 нібито їздив на ньому через кордон і перевозив громадянку Молдови. Вказаний мопед у неї вкрали влітку 2018 року.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем в магазині. Того дня ОСОБА_4 з якоюсь дівчиної приїхали на мопеді до магазину. Вони купили бермікс і воду. Потім до них підїхав якийсь хлопець на автомобілі. Вона бачила як хлопець сів на мопед і поїхав в сторону с. Ясенець, а обвинувачений і дівчина сіли в автомобіль і також поїхали в сторону с. Ясенець.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що того дня приблизно в обідню пору він знаходився в себе на городі і бачив, як метрів за 100 від нього по дорозі проїжджав мопед, на якому сиділи чоловік і жінка. Вони рухались в бік Білорусі.. Обличь він не розгледів, бо було далеко. Чи вертались вони він не памятає. Через деякий час до нього підїхав прикордонник і спитав, чи хтось проїжджав, і він йому розповів про те, що бачив.

Із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що 27 квітня 2017 року вона виїхала з Кишинева автобусом сполученням «Кишинев - Санкт Петербург» щоб їхати в Росію. Того ж дня близько 23 години, вони були на пункті пропуску Виступовичі де здійснювався прикордонний і митний контроль. Вона пройшла кордон на виїзд з України і в паспорті їй було зроблено відмітку про виїзд.

28 квітня, близько 01 години, в Республіці Білорусь, при проходженні прикордонного та митного контролю вона не пройшла митний контроль так як в результаті їх перевірки було встановлено, що вона має перевіс вантажу. Їй було запропоновано офіційно заплатити суму 318 Євро за перевантаження, але так як у неї не було таких грошей, тому її висадили з автобуса.

Після цього працівники митниці складали якісь папери та в паспорті поставили відмітку «Анульовано», після чого її разом з речами виставили за межі терміналу в сторону України.

Через деякий час працівники поліції Білорусії зупинили попутний автомобіль, яким вона заїхала на територію України до м. Овруча, де вона на таксі з речами поїхала на залізничний вокзал. Побачивши, що того дня потягу на Санкт-Петербург не було, тому вона вирішила їхати до готелю, куди її завіз водій таксі на імя Степан. В готель «Гостинний двір» вона поселилась близько 11 години 28.04.2017 року.

Під час перебування в готелі вона познайомились з дівчиною і хлопцем, яким вона розповіла про свої проблеми. Під час розмови ОСОБА_13 сказав, що він може їй допомогти у вирішенні цього питання, після чого вони піднялись в номер, де продовжили спілкуватись. ОСОБА_13 сказав, що він знає яким чином проїхати кордон повз прикордонників. Також він казав, що це будете коштувати грошей, але про суму тоді не говорив. Вона на це погодилась.

29.04.2017 року, близько 12 години, ОСОБА_22 прийшла до її номеру та сказала що треба збиратись. Вони вдвох винесли речі на вулицю, де через деякий час приїхав автомобіль білого кольору марки «Шевроле» до багажного відділення якого вони загрузили речі, після чого разом з ОСОБА_23 поїхали в невідомому їй напрямку.

Вони їхали близько 40 хвилин, після чого приїхали до лісового масиву, поза населеними пунктами, де біля лісового масиву водій зупинився і вони вийшли. Юлія їй сказала що треба за дорогу заплатити 300 грн., і вона дала водію, але той сказав 400, і вона заплатила 400 грн. Водій поїхав а вони залишилась біля лісу. Через деякий час до вказаного місця приїхав ОСОБА_13 на мопеді з молодим хлопцем, як вона потім дізналась на ім`я ОСОБА_14 . У ОСОБА_13 були з собою мішки, до яких вони переклали частину її речей, а деяка частина залишилась в сумках. В ході розмови вони домовились про те, що декілька сумок вони візьмуть на мопед, а мішки з іншими речами, ззаду будуть нести ОСОБА_22 та ОСОБА_14 . Також ОСОБА_13 сказав розплатитись, та назвав суму 30 Євро йому, 20 Євро Вадиму за те, що буде нести сумки, та 400 грн. Юлії. Вона заплатила вказані суми після чого також дістала з сумки м`ясо, яке вони там піджарили на вогні та поїли.

В подальшому вона з ОСОБА_13 сіли на мопед, взяли декілька сумок та поїхали вперед, а ОСОБА_14 та ОСОБА_22 мали були йти позаду з іншими речами. Вони проїхали на мопеді деяку відстань до місця де закінчується лісовий масив, ОСОБА_13 зняв речі з мопеда, переніс через мости. Вона також перейшла мости і ОСОБА_13 поїхав назад, сказавши, що буде допомагати збирати речі, а коли привезе речі, то приїде автомобіль та її завезуть до вокзалу. Після цього вона ОСОБА_13 не бачила.

Вона чекала ОСОБА_13 та ОСОБА_24 з ОСОБА_14 більше двох годин, стала сумніватись що вони повернуться, тому вирішила подивитись що попереду, так як бачила якісь закинуті дома. Пройшовши трохи вперед її покликав якийсь чоловік, який став кричати що викличе прикордонників. Пізніше її передали прикордонникам Республіки Білорусь.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 29 квітня 2017 року, вдень йому зателефонував знайомий ОСОБА_25 , який запропонував з ним разом за компанію поїхати на природу в ліс, до с. Слобода. Він на це погодився і вони його мопедом поїхали в напрямку с. Слобода, а потім до лісового масиву біля с. Нижня ОСОБА_26 . Коли вони приїхали там була знайома ОСОБА_27 , а також якась жінка на імя ОСОБА_28 . Коли вони приїхали, то ОСОБА_28 дістала з сумок м`ясо, спиртне і вони стали жарити його, потім їли та випивали. Через деякий час ОСОБА_13 сказав що йому треба разом з ОСОБА_28 кудись від`їхати, завезти її, але куди нічого не казав. У ОСОБА_28 із собою було шість сумок, а на мопед всі не вміщались, тому ОСОБА_13 вирішив частину сумок забрати із собою, а частину залишив і сказав йому з ОСОБА_29 , щоб вони побули біля них, поки він повернеться. Приблизно через 2 години ОСОБА_13 повернувся і сказав, що їдемо звідси додому, назад він вже не поїде, після чого викликав якийсь автомобіль, яким ОСОБА_30 з ОСОБА_13 поїхали, а він поїхав за ними на мопеді ОСОБА_13 до с. Словечно. При цьому вони забрали сумки ОСОБА_28 .

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що він залучався в даному кримінальному провадженні в якості свідка при огляді транспортного засобу. Вони їхали на риболовлю в с. Антоновичі і по дорозі слідчий попросив його і товариша заїхати в с. Покалів для проведення цієї слідчої дії. Коли вони звернули на вулицю, то біля одного із домогосподарств стояв обвинувачений з мопедом, якого було оглянуто.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що того дня він разом з товаришем їхали на риболовлю і слідчий попросив їх заїхати в с. Покалів для проведення огляду транспортного засобу в якості понятих. Коли вони звернули на вулицю, то біля одного із домогосподарств стояв якийсь чоловік з мопедом, якого було оглянуто, сфотографовано і вони розписались. Чоловік розповідав, що на цьому мопеді підвозив якусь жінку.

Вина обвинуваченого також підтверджується:

- повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 03.05.2017 року №51/520/519 з додатками до нього, з якого вбачається про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

т. 2 а.с.п. 12-39

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2017 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_6 впізнала особу під №3 ОСОБА_4

т. 2 а.с.п. 45-47

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2017 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_6 впізнала особу під №1 ОСОБА_7

т. 2 а.с.п. 48-50

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2017 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_6 розповіла та на місці показала, за яких обставин було вчинено кримінальні правопорушення.

т. 2 а.с.п. 51-54

- протоколом огляду місця події від 19.05.2017 року, згідно якого вбачається, що місцем події являється ділянка вулиці в с. Покалів Овруцького району, біля домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де було вилучено мопед марки «Yamaha».

т. 2 а.с.п. 55-56

Відповідно до вимог ст..2 КПК України завданням кримінального провадження є, зокрема охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Згідно ч.1,2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей і документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Відповідно до ст..25 КПК України прокурор, слідчий зобовязані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них ч.2 ст.9 КПК України покладає обовязок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За ч.1 ст.92 КПК України обовязок доказування обставин, передбачених ст..91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише у встановлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, як вбачається із прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. п. 40 рішення у справі № 34006/06 від 25 лютого 2016 року «Зякун проти України», п. 54 рішення у справі № 75520/01 від 06 грудня 2007 року «Козинець проти України», п. 33 рішення у справі № 17969/09 від 10 грудня 2015 року «Тихонов проти України»).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

В справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. У відповідності до ч. 4 цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Статтею 368 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Досліджені безпосередньо судом докази обвинувачення достовірно не підтверджують висновки досудового слідства про корисливий мотив у обвинуваченого (оплата за надані послуги). Адже крім показів свідка ОСОБА_6 про те, що вона давала гроші всім трьом учасникам, більше ці покази нічим не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_4 а також свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в судовому засіданні категорично заперечили факт надання їм грошей ОСОБА_6 ..

Можливості отримати будь-які інші об`єктивні докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 332 ч. 3 КК України при судовому розгляді вичерпані.

Статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обрвязків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В суді не доведена належними доказами та обставина, що ОСОБА_4 мав корисливий мотив за організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, а тому його дії слід перекваліфікувати із ст. 332 ч.3 на ст. 332 ч.1 КК України.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні даного кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 332 ч. 1 КК України, які виразились в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та незаконному переправленні особи через державний кордон України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого судом враховуються, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення так і особистість обвинуваченого, який щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, проживає на радіоактивно забрудненій території, а тому суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, застосувавши ст.. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.1 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мопед марки «Yamaha», належний ОСОБА_9 , який вилучено у ОСОБА_4 , що визнано речовим доказом та передано на зберігання власниці ОСОБА_9 під розписку залишити останній.

Запобіжний захід - не обирався.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1