Справа № 214/6195/19
1-кс/214/2182/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0001516 слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 і погоджене прокурором ОСОБА_4 , клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, приватного підрприємця, одруженого, маючого одну малолітню дитину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,-
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання наведено наступне.
ОСОБА_5 , 14.08.2019 року, приблизно о 07:50 годин, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку № 16 по вулиці Єсеніна, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, побачили припаркований на стоянці для автотранспорту легковий автомобіль марки «Nissan» моделі «JUKE», білого кольору, тип кузова легковий хетчбек, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане Центр ДАІ 1401, належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який відповідно до довіреності від 08.06.2018 року знаходився у праві користуванні та розпорядженні у громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також який знаходився у фактичному користуванні у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа центрального замку автомобіля «Nissan» JUKE, проникли до салону вищевказаного транспортного засобу, та шляхом буксирування здійснили його транспортування до гаражу № НОМЕР_3 , блоку № НОМЕР_4 автомобільно-гаражного кооперативу «Дзержинець», який розташовано за адресою: вул. Якова Бєлєвцева, 24, в Металургійному районі м. Кривого Рогу, тим самим виконали всі дії направлені на умисне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Внаслідок умисних спільних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на суму 300 000 гривень, що в 312 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і складає велику матеріальну шкоду.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України, за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.
15.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.08.2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 12.10.2019 року.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено постановою прокурора від 08.10.2019 року до трьох місяців.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс Кемпбелл та Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1998 «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.2004, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.
У даному кримінальному провадженні метою застосування та продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, підозрюваного, які допитані у цьому ж кримінальному провадженні; знищення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вважає, що домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку можливістю незаконного впливу на свідків, підозрюваного, які допитані у цьому ж кримінальному провадженні, знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,
Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб які заслуговують на довіру суду. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі, не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вважає, що всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом зміни підозрюваному запобіжного заходу на інший більш м`який.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам:
переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обумовлений тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Останній офіційно не працевлаштований, що свідчить про те, що він не має постійного джерела одержання прибутку, а отже не має достатньо міцних соціальних зв`язків. Таким чином, в разі доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні даного злочину, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12-ти років, і тому, побоюючись покарання, підозрюваний може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.
Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного. Окрім ОСОБА_5 , за скоєння вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , на якого ОСОБА_5 може вплинути з метою примушування до зміни показів у суді та під час досудового розслідування, у тому числі і свідків, які допитані у кримінальному провадженні, а також, потерпілого, у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.
Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, цей ризик підтверджується можливістю підозрюваного ОСОБА_5 у разі застосування йому більш м`якого запобіжного заходу, знищити предмети або речі, які можуть знаходитись за його місцем мешкання або у його користуванні, та можуть мати значення речових доказів по кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років).
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та таким чином обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, яке можливе лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, судом повинно бути враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейським судом визнано (п.51), що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє ув`язнення особи протягом певного часу.
Вважає, що всі вищезазначені обставини свідчать про реальне існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Разом з тим, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Однак, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, заняття злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним заволодіння транспортним засобом є єдиним і значним джерелом одержання прибутку, а також з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; можливого незаконного впливу на свідків, підозрюваного, які допитані у кримінальному провадженні, яких не допитано в суді, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, може незаконно вплинути на них; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, просить продовжити запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою строком на 35 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання повністю.
Підозрюваний пояснив, що заперечує проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також пояснив, що підозру вважає необґрунтованою. Зазначеним у підозрі автомобілем, дійсно заволодів. Проте вважає себе власником автомобіля, також вказав, що на автомобілі змінені номери агрегатів. Просив врахувати те, що він раніше не судимий, має дружину та дитину, тому вважає за можливе, змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає за можливе, застосувати до підозрюваного домашній арешт.
У судовому засіданні дослідженні: постанова про продовження строку досудового розслідування (а.с. 4-7); протокол затримання (а.с.8-9); копія паспорта (а.с.10); довідка про судимість(а.с.11-12); квитанції про сплату штрафу (а.с. 14-15); довідки КПНД (а.с.13); ухвала суду від 16.08.2019 року про обрання запобіжного заходу(а.с. 16-18); повідомлення про підозру(а.с. 19-20); протокол допиту підозрюваного (а.с. 21-23 )витяг з ЄРДР (а.с.24), заява про злочин(а.с. 25); протокол огляду (а.с.26), протокол огляду автомобіля(а.с. 28; свідоцтво про реєстрацію автомобіля, довіреність (а.с. 29,30), протокол допиту потерпілого (а.с.31), протокол обшуку (а.с.34-41), протоколи пред`явлення особи для впізнання (а.с.55-56, 59-60), розписка слідчому (а.с.77), свідоцтва (а.с.80,81), постанова слідчого (а.с.73), витяг з реєстру(а.с. 78-79).
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши представлені сторонами докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. При цьому суд враховує ту обставину, що ОСОБА_5 значний час тому передав автомобіль для реалізації, отримав за нього гроші, будь-куди стосовно неправомірних, на його думку, дій ОСОБА_12 , не звертався. Також суд бере до уваги, що під час заволодіння автомобілем, підозрюваний бачив, що на ньому інший реєстраційний номер. Вказані обставини безумовно свідчать про те, що ОСОБА_5 розумів, що автомобіль належить іншій особі. Його твердження про те, що автомобіль є його власністю, суд вважає необґрунтованими, наданими з метою уникнути відповідальності.
Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний знаходячись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування, вплинути на свідків та інших учасників, оскільки після вчинення злочинів, в яких він підозрюється, покинув місце вчинення злочину, також в разі доведеності його вини, останньому загрожує суворе покарання. Крім того, суд враховує, що підозрюваний, при наявності достовірних доказів, заперечуючи свою провину, намагається уникнути відповідальності. При цьому суд враховує, що підозрюваний офіційно не працює, разом з тим, наявність у нього сім`ї, не стримала ОСОБА_5 від вчинення протиправних дій.
Тому, суд приходить до висновку про те, що останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, на думку суду буде недостатнім для запобігання тому, щоб підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та не впливав на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 230 520 грн. 00 коп. визначену ухвалою суду від 16.08.2019 року залишити без змін.
Керуючись вимогами ст.ст. 40,131,132,176-178,183,184,194,197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою строком на 35 днів, а саме: до 13 листопада 2019 року включно.
Заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 230 520 грн. 00 коп. визначену ухвалою суду від 16.08.2019 року залишити без змін.
На ухвалу можу бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 15.10.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1