ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня2019 року
м. Київ
справа № 295/1158/17

провадження № 51-8913км18

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2018 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сусаніно Первомайського району Кримської області (АРК), жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК).
Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
За вироком Богунського районного суду м. Житомира від 13 листопада2017 року ОСОБА_6 булозасуджено за ч. 2ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 5 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 13 серпня 2018 року змінив указаний вирок у частині обчислення строку покарання і на підставі ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі Закон № 838-VIII) зарахував ОСОБА_6 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 5 січня по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Суд визнав ОСОБА_6 винуватим у грабежі, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчиненому за обставин, викладених у вироку.

Як установив суд, 5 січня 2017 року о 21:00 біля будинку № 37 на вул. Новосінній у м. Житомирі ОСОБА_6 підійшов ззаду до ОСОБА_7 і, потягнувши за шарф на шиї, штовхнув її, від чого потерпіла впала на асфальт. Надалі він умисно завдав ногами декількох ударів ОСОБА_7 по голові й у такий спосіб відкрито заволодів належними останній майном та грошима на загальну суму 12 434,16 грн.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про зміну на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 . Посилаючись на приписи ст. 5 КК та рішення Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, сторона обвинувачення просить зарахувати засудженому у строк покарання строк попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили включно (з 5 січня 2017 року по 13 серпня 2018 року), як це передбачено ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII.

Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду. Клопотань про його відкладення не надходило.

Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції прокурор не підтримав касаційну скаргу сторони обвинувачення.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга прокурора підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, правильність його кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК та справедливість призначеного покарання в касаційній скарзі не заперечуються. Тому згідно зі ст. 433 КПК у зазначеній частині оспорюване судове рішення в касаційному порядку не перевіряється.

Разом із тим, доводи скаржника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку з необхідністю зарахування засудженому у строк покарання всього строку попереднього ув`язненнядо набрання вироком законної сили є слушними, адже апеляційний суд належним чином не виконав вимог ч. 5 ст. 72 КК при вирішенні зазначеного питання.
Частиною 5 ст. 72 вказаного Кодексу в редакції Закону № 838-VIII, яка була чинною на час вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно доправового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року, в разі, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції згаданого Закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, вирішуючи питання про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, керувався саме наведеною редакцією ч. 5 ст. 72 вказаного Кодексу.

Проте апеляційний суд, змінивши вирок у частині рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII, необґрунтовано застосував указану норму права в редакції Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».
З огляду на викладене ухвала апеляційного суду підлягає зміні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, а ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з 21 червня 2017 року по 13 серпня 2018 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Отже, подану касаційну скаргу, в якій також йдеться про необхідність знову зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення з 5 січня по 20 червня 2017 року, слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі попереднє ув`язнення з 21 червня 2017 року по 13 серпня 2018 року включно з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3