ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1426/19 Справа № 187/1597/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю Максі Торг ЛТД на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року в частині накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000517від 24.09.2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
На підставі ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року переглядається в апеляційному порядку лише в частині накладення арешту на майно.
Таким чином, оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000517 від 24.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, погоджене з прокурором Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , було задоволено.
Накладено арешт на: системний блок № 1 марки НР серійний номер СZC9125X5C; системний блок № 2 марки HP серійний номер СZC9125XKN; системний блок № 3 марки DELL серійний номер ZT3MD4J; системний блок № 4 марки НР модель СZC9125X2P; системний блок № 5 марки HP серійний номер С2S9125X2P; системний блок № 6 марки HP серійний номер СZC9170QNC; системний блок № 7 марки HP серійний номер CZC91685PZ; системний блок № 8 марки DELL серійний номер 1RZRG4Q; системний блок № 9 марки DELL серійний номер СХВ594G; системний блок № 10 марки DELL серійний номер 4P2RG4J; системний блок № 11 марки DELL серійний номер ВSO494J; системний блок № 12 марки HP серійний номер СZC9125WY6; системний блок № 13 марки HP серійний номер С2С91685Р; системний блок № 14 марки DELL серійний номер С2С91685Р3, що належать ТОВ «МАКСІ ТОРГ ЛТД», , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Рішення суду обґрунтовано тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Будь-яких ознак провокації протиправної діяльності судом не встановлено.
Вилучення вказаних системних блоків відповідає положенням абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України, яка визначає, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, про які повідомлено під час судового засідання, суд прийшов до висновку про обґрунтоване існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження вилучених до ВП під час огляду приміщення, розташованого за адресою: пр. Петра Калнишевського, 16-А смт Петриківка Петриківського району, який проводився 24.09.2019, системних блоків в кількості 14 штук, в разі їх повернення власнику.
Приймаючи до уваги, що вилучені системні блоки мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину, використовувались як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, зокрема проведення судових експертиз суд вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягало задоволенню.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю Максі Торг ЛТД не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2019 року про накладення арешту на вилучене 24.09.2019 року за результатами проведення огляду місця події за адресою: смт. Петриківка, вул. П. Калнишевського, 16А, майно - 14 системних блоків,
Винести нову ухвалу, якою скасувати арешт на тимчасове вилучене майно, що належить ТОВ «Максі Торг ЛТД», а саме: системний блок №1 марки HP серійний номер CZC9125X5C, системний блок №2 марки HP серійний номер CZC9125XKN, системний блок №3 марки DELL серійний номер ZT2MD4J, системний блок №4 марки HP серійний номер CZC9125X2P,системний блок №5 марки HP серійний номер C2S9125X2P, системний блок №6 марки HP серійний номер CZC9170QNC, системний блок №7 марки HP серійний номер CZC91685PZ, системний блок №8 марки DELL серійний номер 1RZRG4Q,системний блок №9 марки DELL серійний номер CXB594G, системний блок № 10 марки DELL серійний номер 4P2RG4J, системний блок №11 марки DELL серійний номер BS0494J, системний блок №12 марки HP серійний номер CZC9125WY6, системний блок №13 марки HP серійний номер С2С91685Р, системний блок №14 марки DELL серійний номер С2С91685РЗ.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що свавільне втручання в роботу підприємства ТОВ «Максі Торг ЛТД» з боку працівників поліції є фактично перевищенням службових повноважень, незаконності та безпідставності вилучення в ході огляду місця події речей.
Звертає увагу, що клопотання слідчого про арешт майна було подано 25 вересня 2019 року, але ухвалою слідчого судді того ж дня повернуто слідчому на дооформления. При цьому підставами суддею зазначено не надання оригіналів документів, що підтверджують право власності на приміщення за адресою: вул. П. Калнишевського, 16 А, смт. Петриківка.
Ставить апелянт під сумнів і законність отримання згоди власника ОСОБА_9 , на огляд його приміїцення, як і час коли її було отримано. Оскільки під час огляду такої згоди надано не було. Допит власника проведено після слідчої дії, як і саме отримання згоди. На вказані факти суддя уваги не звернув, як і на законність перебування працівників поліїції з 10 години ранку у приміщенні за адресою: вул. П. Калнишевського 16 А, смт. Петриківка, тобто того як було зареєстровано кримінальне провадження, повноваження таких поліцейських і законність їх перебування в смт. Петриківка.
Зазначає, що судом не визначено, якими фактичними даними та належними доказами обґрунтовано підозру в скоєнні кримінального правопорушення невідомими особами. В даному кримінальному провадженні підозрюваних осіб не встановлено, фактичних обставин злочину також не зафіксовано. Яким чином вилучення системних блоків може допомогти у встановленні обставин кримінального правопорушення без такого, судом також не встановлено.Так само, не враховано судом, що діяльність з продажу білетів державної лотереї на сьогодні не є забороненою, усі необхідні дозволи та ліцензії ТОВ «Максі Торг ЛТД» отримано. Мається ліцензійне програмне забезпечення, а тому підстав вважати, що підприємство займається незаконною підприємницькою діяльністю не має.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону були дотримані в повному обсязі, а отже доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду та спростовуються даними, які містяться в матеріалах провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
?існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
?потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
?може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Арешт може бути накладеним на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи рішення про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, слідчий суддя повинен керуватись вимогами ст. ст. 170-173 КПК, тобто перевірити: наявність підстав для арешту; обґрунтованість клопотання слідчого про необхідність арешту майна; чи встановлено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; чи відносяться особи, на майно яких накладається арешт, до підозрюваних, обвинувачених, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого; чи внесені дані у відношенні відповідних осіб в ЄРДР; чи надана правова кваліфікація кримінально-караним діянням службових осіб відповідного підприємства.
Визнавши вищезазначене клопотання обґрунтованим, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що суд прийшов до висновку про обґрунтоване існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження вилучених до ВП під час огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився 24.09.2019, системних блоків в кількості 14 штук, в разі їх повернення власнику.
Приймаючи до уваги, що вилучені системні блоки мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину, використовувались як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, зокрема проведення судових експертиз суд вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягало задоволенню.

З вказаними висновками колегія суддів погоджується та вважає, що, приймаючи рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя діяв в межах чинного законодавства, керуючись статтями 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та прийняв в даному випадку законне та обґрунтоване рішення.
З наданих матеріалів випливає, що майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, має важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а отже це є достатньо обґрунтованим і вагомим для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів, оскільки арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні слідчого відділу Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000517 від 24.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, за фактом того, що 24.09.2019 року до чергової частини Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт інспектора відділу ДОП УПД ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про те, що 24.09.2019 близько 11:30 год. інспектором ВОДГР УПД ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_11 та ДОП Петриківського ВП згідно наказу № 239/3291/282 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено гральний заклад, обладнаний близько 15 ПК для зайняття гральним бізнесом, без відповідних дозвільних документів.
Цього ж дня було встановлено, що власником даного приміщення, відповідно до договору купівлі-продажу є ОСОБА_9 , який надав слідчому заяву про те, що не заперечує проти того, щоб працівники Петриківського відділення поліції провели огляд належного йому приміщення, розташованого за вищевказаною адресою. Вказана інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також довідкою наданою селищним головою ОСОБА_12 .
Під час проведення огляду місця події було виявлено, що вказаний заклад розташований в будівлі де знаходяться інші торгівельні приміщення, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Свіжа риба», за адресою: АДРЕСА_2 . На момент огляду біля вхідних дверей розміщувався плакат з надписом «Супер акція» «Хто перший» «Спіймай щасливий бонус», а також вивіскою з надписом «ЛОТО». Вхідні двері до приміщення на момент огляду знаходились у відчиненому стані, вхід до приміщення вільний. Детальним оглядом встановлено, що кімнати обладнані персональними комп`ютерами: моніторами, спеціальними клавіатурами з клавішами для гри та системними блоками. Також в приміщенні кімнати № 1 виявлені плакати з надписом «Откаты от 2000 5 %» «от 5000 10%». На момент початку огляду вказаного приміщення невідомою особою було вимкнено світло у зв`язку із чим огляд проводився при змішаному освітленні. В присутності понятих з приміщення кімнати під № 1, 2, 3 було виявлено та вилучено 14 системних блоків а саме: системний блок № 1 марки НР серійний номер СZC9125X5C, системний блок № 2 марки HP серійний номер СZC9125XKN, системний блок № 3 марки DELL серійний номер ZT3MD4J, системний блок № 4 марки НР модель СZC9125X2P, системний блок № 5 марки HP серійний номер С2S9125X2P, системний блок №6 марки HP серійний номер СZC9170QNC, системний блок № 7 марки HP серійний номер CZC91685PZ, системний блок №8 марки DELL серійний номер 1RZRG4Q, системний блок №9 марки DELL серійний номер СХВ594G, системний блок № 10 марки DELL серійний номер 4P2RG4J, системний блок № 11 марки DELL серійний номер ВSO494J, системний блок № 12 марки HP серійний номер СZC9125WY6, системний блок № 13 марки HP серійний номер С2С91685Р, системний блок марки DELL серійний номер С2С91685Р3. Вказані системні блоки були поміщені до поліетиленових пакетів чорного кольору та опечатані бірками з підписами понятих, після чого вилучено до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Постановою слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 24.09.2019 року дане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000517.
Так, слідчий суддя або суд під час судового провадження за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, може накласти арешт на майно.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Сукупність даних, які містяться в наданих до суду матеріалах, свідчить про те, що слідчим суддею були в повному обсязі дотримані вимоги ст. ст. 170, 171, 173, 214 КПК при розгляді даного клопотання про арешт майна.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про задоволення клопотання прокурора з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погоджується, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для його задоволення, а що стосується посилань апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є їх особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
Посилання ж апелянта на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено сукупності підстав чи розумних підозр, виходячи з яких суддя міг вважати, що вилучене майно є доказом злочину, є також неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування, й на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги, що наявність чи відсутність складу злочину в діях відповідних осіб можна встановити саме під час проведення досудового розслідування, а також з метою забезпечення та збереження вказаного майна і виникла необхідність в накладенні арешту на нього, тож апеляційні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
А посилання апелянта на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують арешт зазначеного в оскаржуваній ухвалі майна, то на думку колегії суддів, вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та має на меті саме збереження речових доказів, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, та запобігання в подальшому можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Отже, за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді та наявність підстав для накладення арешту на майно. У даному конкретному випадку задля досягнення мети, зазначеної слідчим та встановленої слідчим суддею в суді першої інстанції, на переконання колегії суддів, є необхідним та достатнім саме накладення арешту на дане майно у спосіб, визначений судом.
Оскільки судом першої інстанції постановлено судове рішення, яке є законним та обґрунтованим, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, подана на дане рішення суду - залишенню без задоволення.
З урахуванням наведеного підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо в подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянти не позбавлені права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Процесуальні порушення, які б потягли за собою скасування судового рішення, по провадженню не встановлені.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю Максі Торг ЛТД залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року в частині накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000517від 24.09.2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4