Справа № 682/1585/18
Провадження № 1-кп/682/11/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000335 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області,громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.02.2016 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 307, 69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

16.05.2018 року, близько 04 год. 00 хв. ночі, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Славута Хмельницької області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, умисно, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , 1982 року народження, який перебував без свідомості, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916», чорного кольору, вартістю 1440 гривень, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, та пояснив наступне. Того вечора вони з ОСОБА_7 відпочивали в кафе. Йому зателефонувала його дівчина ОСОБА_8 та повідомила, що знаходиться у квартирі ОСОБА_6 , який її домагається. Вони одразу з ОСОБА_7 поїхали за вказаною свідком ОСОБА_8 адресою та остання їм відчинила двері. Він підійшов до ОСОБА_6 з яким почався словесний конфлікт, який переріс в бійку під час якої він наніс потерпілому декілька ударів в область голови та тулубу після чого той втратив свідомість. Вподальшому разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 поїхали до квартири в якій знаходилися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та дівчина на ім`я ОСОБА_11 , де до ранку вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напої свідок ОСОБА_7 витягнув мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору та подарував йому. Оскільки ОСОБА_7 давно обіцяв йому подарувати мобільний телефон тому він такому подарунку не здивувався та не став з`ясовувати що то за телефон. Вважає, що саме ОСОБА_7 вчинив крадіжку мобільного телефону у потерпілого, а його обвинувачують безпідставно. Зокрема вказав, що зізнавальні покази на досудовому розслідуванні його зобов`язали дати працівники поліції шляхом фізичного та психологічного тиску у зв`язку із чим він змушений був себе обговорити.

Такі твердження обвинуваченого суд до уваги не бере, оскільки вважає їх обраним способом захисту від пред`явленого обвинувачення з урахуванням того, що останній злочин вчинив перебуваючи на іспитовому терміні та усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.

Ухвалою суду від 28.05.2019 кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна підтверджується комплексом досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що 16.05.2018 запросив до себе додому знайому дівчину на ім`я ОСОБА_12 , з якою разом розпивали спиртні напої. Через деякий час він заснув у себе в кімнаті, а ОСОБА_12 залишилась з ним в будинку, перебуваючи на кухні. При цьому пам`ятає, вхідні двері в будинок були зачинені, а телефон лежав на музичній колонці в кімнаті, де він спав.. Приблизно о 4 годині ранку, прокинувшись від голосної розмови, побачив в себе в кімнаті двох невідомих чоловіків. Один з них, котрий згодом виявився обвинуваченим ОСОБА_4 , почав наносити йому удари в голову, в плечі, в груди, від яких він втратив свідомість (точну кількість завданих йому ударів вказати не може). Від вилитої на обличчя нападниками рідини прийшов до тями та почав втікати з будинку, а за ним побіг ОСОБА_4 .. При цьому, втікаючи побачив, що в ОСОБА_4 з кишені випав предмет, схожий на його власний телефон. Повернувшись через деякий час додому побачив, що нападників та його знайомої ОСОБА_12 в будинку немає. В подальшому телефон йому повернули працівники поліції.
Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що в травні 2018 року, точну дату не пам`ятає, спільно з ОСОБА_4 вживали спиртні напої, спочатку в кафе барі «Ольвія», згодом на заправці в районі Військового містечка в АДРЕСА_3 .
Обвинуваченому зателефонувала його подруга ОСОБА_12 та повідомила, що її домагаються. Взявши автомобіль зі служби «Таксі», вони поїхали за адресою, яку назвала ОСОБА_12 , тобто додому до потерпілого ОСОБА_6 .
Двері в будинок їм відкрила ОСОБА_12 , сказавши, що ОСОБА_6 спить. ОСОБА_6 , прокинувшись почав словами нецензурно лайки до них, на що ОСОБА_4 почав наносити йому удари. Потерпілий вибіг з будинку та втік, а обвинувачений побіг за ним щоб попросити заспокоїтись. Через деякий час, він з обвинуваченим та ОСОБА_12 поїхали на Військове містечко (вул. Садова), на квартиру до знайомих ОСОБА_4 , де він ліг спати. Прокинувся наступного ранку близько 8 9 години. В цей час в квартирі перебували її власники дівчина на ім`я ОСОБА_11 зі своїм співмешканцем, а також обвинувачений та ОСОБА_12 . Бачив як ОСОБА_12 сиділа в кріслі та гралась мобільним телефоном, колір не пам`ятає, його походження в неї також не з`ясовував.
Також свідок повідомив суду, що жодного мобільного телефону він обвинуваченому не дарував, натомість повідомив, що ОСОБА_4 попросив його в судовому засіданні дати неправдиві свідчення, тобто повідомити суду, що він дійсно подарував йому мобільний телефон. Про факт викрадення мобільного телефону у потерпілого дізнався на наступний день від працівників поліції.
У зв`язку із тим, що на момент судового розгляду свідок ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч. 3 ст. 97 КПК України суд вважає неможливим провести її допит, а тому відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 97 КПК України судом досліджено протокол її допиту від 29.05.2018. Свідок повідомила, що в нічний час 16.05.2018 перебувала у квартирі в свого знайомого ОСОБА_13 , який почав до неї приставати. Вона подзвонила знайомому ОСОБА_14 , який невдовзі приїхав із своїм другом та перебував у стані сп`яніння. Надалі ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_13 і почав з ним з`ясовувати стосунки. Їхня розмова переросла на підвищені тони після чого ОСОБА_15 почав наносити останньому удари руками в область обличчя та голови. Від даних ударів він впав на ліжко і втратив свідомість. Побачивши це вона разом із другом ОСОБА_4 пішли на кухню щоб взяти води і привести до свідомості ОСОБА_16 . В цей час ОСОБА_15 сам залишився біля ОСОБА_16 . Взявши води вони повернулися та привели ОСОБА_13 до тями, однак ОСОБА_15 знов почав наносити йому удари, після чого ОСОБА_17 вибіг з квартири, а ОСОБА_15 побіг за ним. В свою чергу вона з другом ОСОБА_4 вийшли із будинку.
Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що 16.05.2018 близько третьої години ранку прийшов до знайомих в квартиру по АДРЕСА_3 , де вже перебували і інші особи, в т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 та гр. на ім`я ОСОБА_18 . Бачив як останній близько п`ятої години ранку, в якості дружнього подарунку подарував ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Леново» чорного кольору, виконуючи раніше дану обіцянку.

Такі свідчення суд сприймає критично, оскільки вони не узгоджуються з показами інших осіб, оскільки зокрема, обвинувачений та свідок ОСОБА_7 суду повідомляли, що коли приїхали до будинку по вул.. Садовій там вже перебував свідок ОСОБА_9 , натомість сам свідок стверджує що він прийшов, а там вже перебував обвинувачений та свідок ОСОБА_7 . За таких обставин суд приходить до висновку, що надаючи такі покази свідок штучно створює алібі для обвинуваченого.

Крім показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими письмовими доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2018. згідно якого ОСОБА_6 повідомив, що 16.05.2018 близько 04:00 в м. Славута у будинку №20/1 по вул.. Привокзальна, невідома особа таємно викрала мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916» чорного кольору, чим спричинила йому матеріальної шкоди на орієнтовану суму 1000 грн.
Протоколом огляду та добровільної видачі мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А916» від 17.05.2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_4 повідомив, що даний мобільний телефон він викрав у ОСОБА_16 .
Відповідно до висновку експерта від 22.05.2018 ринкова вартість представленого на дослідження мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А916» чорного кольору, станом на 16.05.2018 могла становити 1440 грн.
Згідно із протоколом слідчого експерименту від 31.05.2018 проведеного із обвинуваченим ОСОБА_4 , останній повідомив та показав на місці, що перебуваючи в АДРЕСА_2 , наносив удари для ОСОБА_6 , після яких останній втратив свідомість. В цей час ОСОБА_19 та ОСОБА_20 побігли в кухонну кімнату, щоб взяти води. Коли він залишився сам у кімнато, то на колонці помітив мобільний телефон «Леново», чорного кольору, який скориставшись відсутністю свідків викрав таємно, поклавши до кишені штанів.
Свідок ОСОБА_21 , залучена в якості понятої під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим повідомила, що останній добровільно розказав та показам на місці, як перебуваючи у квартирі потерпілого, після нанесення тілесних ушкоджень взяв на колонці телефон та поклав до кишені штанів. Під час проведення слідчого експерименту будь якого впливу на обвинуваченого не було. З наведеного слідує, що обвинувачений самостійно та добровільно розповідав про обставини вчинення ним крадіжки, а тому його доводи про тиск на нього з боку працівників поліції є голослівними та нічим не підтверджені.
Таким чином, оцінивши зібрані докази у сукупності з точки зору достатності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст. 185 КК України та вірно кваліфіковані органами досудового розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.
Суд при призначенні покарання враховує, що ОСОБА_4 на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий 12.02.2016 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 307, 69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, повторно вчинив злочин перебуваючи на іспитовому терміні.
Оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку, про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, що йому інкримінована та в силу ст. 71 КК України міру покарання слід визначити шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком.
Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
З метою вжиття заходів запобігання спробам ухилитися від відбування покарання або вчинити інші злочини, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому обрати у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України суд:

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати покарання за попереднім вироком Славутського міськрайоного суду від 19.04.2019 і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916» повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 572 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1