Справа №463/8273/19
Провадження №1-кс/463/4333/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою, а також заяву про відвід слідчому, -

встановив:

01.10.2019 в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 23.09.2019 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000875 від 30.08.2019, а також заява про відвід слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000875 від 30.08.2019.

Скаргу мотивує тим, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - ДБР), перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000875 від 30.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

20.09.2019 ОСОБА_3 звернулася до слідчого із заявою про визнання її потерпілою, однак в задоволенні такого було відмовлено постановою від 23.09.2019. Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки слідчий не звернув увагу на мотиви її заяви, у якій ОСОБА_3 зазначила, що діями посадової особи правоохоронного органу ГУНП в Тернопільській області їй спричинена моральна немайнова шкоду, яку обґрунтувала глибиною душевних страждань, емоційним стресом, які вона пережила у зв`язку з самим фактом вбивства батька їхніх дочок, постійними душевними стражданнями, які супроводжуються почуттям несправедливості, приниження людської гідності, пов`язаними із необхідністю в поліції, прокуратурі, судах доводити факт насильницької смерті, а не самогубства, що підтверджено після ексгумації судово-медичною експертизою.

Крім цього, слідчий з 30.08.2019 не виконує ніяких невідкладних процесуальних дій, не виніс постанови про відсторонення слідчого СУ ГУНП Тернопільської області ОСОБА_5 від займаної посади, не звернувся до суду з клопотанням про надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0000081 за ч.1 ст.115 КК України за фактом вбивства, а також відмовив у визнанні її потерпілою, вважає, що наведене свідчить про обґрунтовані сумніви в його об`єктивності, упередженості у проведенні досудового розслідуванні, тому просить відвести слідчого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу з мотивів, викладених в ній та просила скаргу задовольнити.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги та заяви про відвід не скерував, причин неявки судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що слідчим ДБР проводиться досудове розслідування щодо службової недбалості слідчими в ході досудового розслідування кримінального провадження за фактом вбивства її чоловіка, що завдало їй моральної шкоди, разом з тим такі доводи не спростовано слідчим ДБР, не представлено суду доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови та доводів, викладених у скарзі ОСОБА_3 .

Враховуючи посилання особи, яка подала скаргу на протиправність оскаржуваної постанови та відсутність заперечень слідчого проти скарги, керуючись принципом змагальності вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення та постанову слідчого ДБР слід скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву про визнання ОСОБА_3 потерпілою, за результатами розгляду якої прийняти обґрунтоване рішення.

Разом з тим, вимоги скарги в частині залучення ОСОБА_3 в якості потерпілої задоволенню не підлягає, оскільки питання щодо визнання особи потерпілим належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Як вбачається з заяви про відвід, така не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Крім цього, незгода з процесуальними рішеннями слідчого та його бездіяльність може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст.303-308 КПК України, однак не є підставою для відводу слідчого.

Враховуючи наведене, на даний час відсутні обставини, які могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 77, 81, 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 23.09.2019 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000875 від 30.08.2019.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000875 від 30.08.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1