Єдиний унікальний номер справи 185/9240/18
Провадження № 1-кп/185/243/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001935 від 20 вересня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, працюючого КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» прибиральником кладовища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19 травня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

-08 листопада 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року, та призначено остаточне покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2018 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 розпивали спиртні напої. ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Bravis F180 Ring», і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 20 вересня 2018 року, приблизно о 01.00 годині, перебуваючи у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, коли ОСОБА_5 спав, взяв його мобільний телефон марки «Bravis F180 Ring» чорного кольору, який перебував на ліжку поруч з потерпілим.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 273 грн. 12 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що 19 вересня 2018 року, приблизно о 20.00 годині, у будинку АДРЕСА_2 розпивав алкогольні напої з ОСОБА_5 , та побачив у потерпілого мобільний телефон. 20 вересня 2018 року, приблизно о 01.00 годині, коли потерпілий спав, він викрав у нього мобільний телефон. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року, та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 19 вересня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши в строк відбуття покарання часткове відбуте покарання за попереднім вироком з 16 січня 2019 року по 27 листопада 2019 року.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обрано, останній в порядку ст. 537 КПК України був тимчасово залишений в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» до розгляду вказаного кримінального провадження по суті.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4».

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2805/18 від 17 жовтня 2018 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» до набрання вироком законної сили, взявши під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 27 листопада 2019 року.

Зарахувати часткове відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року в строк покарання ОСОБА_3 з 16 січня 2019 року по 27 листопада 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Bravis F180 Ring», переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю;

- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 70.1133/0 від 20 вересня 2018 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1