Справа №585/3843/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/443/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 31.03.2015 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України та існують ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 19 вересня 2019 року близько 15-10 год. він, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9, взяв з полиці пляшку віскі «BallantinesFinest» 0,5 л, ціною 386,90 грн. за пляшку, після чого сховав викрадену пляшку у внутрішню кишеню своєї куртки та з викраденим пішов до каси, де на касі розрахувався лише за булку та вийшов з приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», при цьому не розрахувавшись за алкогольний напій. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 24 вересня 2019 року близько 21-32 год. ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні того ж магазину, також взяв з полиці пляшку віскі «BallantinesFinest» 0,5 л, ціною 386,90 грн., після чого сховав викрадену пляшку в кишеню своєї куртки та пішов до каси, при цьому не розрахувавшись за алкогольний напій, тим самим викрав його повторно. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Повторно 27 вересня 2019 року близько 21-34 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні того ж магазину, взяв з полиці дві пляшки віскі «BallantinesFinest» 0,5 л, ціною 386,90 грн. та пляшку віскі «JackDanielsJennessee» 0,5 л, ціною 414,50 грн. 50 коп. Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном пішов в бік виходу з магазину та вийшов з приміщення ТОВ «АТБ-маркет», при цьому не розрахувавшись за товар, загальна вартість якого складала 1188,30 грн. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Також, 29 вересня 2019 року близько 18-01 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «PROSTOR» за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 3, скориставшись відсутністю уваги консультантів магазину та сторонніх осіб, взяв з полиці дві упаковки туалетної води марки «JacquesBattiniHomme», об`ємом 100 мл, ціною 729 грн. за упаковку (згідно прибуткової накладної № GA-0001463 від 24.09.2019). Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном пішов в бік виходу з магазину, не розрахувавшись за товар, загальна вартість якого складала 1458 грн., тим самим викрав його. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

На підставі викладеного ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14-10 год. 14 грудня 2019 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57630 грн. та покладенням обов`язків за ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного та прийшов до висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти.

Свої доводи захисник мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, захисник ОСОБА_8 зазначає про те, що письмові повідомлення про підозру були складені 02 та 03 жовтня 2019 року, а вручені підозрюваному 07 жовтня 2019 року, що призвело до порушення порядку вручення повідомлення про підозру у вчиненні злочину, тому ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного. При цьому, вказує на те, що органами досудового розслідування не наведено належних доказів того, що слідчим були вжиті заходи для своєчасного повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Також апелянт звертає увагу, що стороною обвинувачення не було надано доказів в підтвердження існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 є лише припущенням і прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить його належної поведінки. До того ж, зазначає, що слідчий суддя не врахував усі обставини вчинення кримінального правопорушення, вік його підзахисного, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання та його позитивну процесуальну поведінку, що призвело, на переконання адвоката, до необґрунтованого застосування винятково запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу, заперечення прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 01 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

07 жовтня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

08 жовтня 2019 року слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , яке слідчий суддя задовольнив та застосував до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначив заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57630 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у разі її внесення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати, серед іншого, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність достатньої на даному етапі досудового розслідування інформації про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, що розслідується в даному кримінальному провадженні.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 02.10.2019 (а.м.с.22-23), витяги з реєстрів досудових розслідувань (а.м.с.5-6,7,8-9,10-11,12,13-14,15-17,18-21,24-25), прибуткові накладні від 14.09.2019 та 22.09.2019 р. (а.м.с.40,41), повідомлення про підозру від 03.10.2019 (а.м.с.22), заяви про крадіжку товару від 30.09.2019 (а.м.с.26,29,32), повідомлення про підозру від 02.10.2019 (а.м.с.27-28,30-31,33-34,36-37), заяву ТОВ «Стиль Д» про проведення перевірки по факту викрадення товару (а.м.с.35), акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 29.09.2019 (а.м.с.39), накладну на переміщення від 24.09.2019 (а.м.с.42), вимогу про судимість (а.м.с.32), протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_10 (а.м.с.46), протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_11 (а.м.с.47), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 (а.м.с.48-49).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, його правову кваліфікацію, то на підставі розумної оцінки сукупності наявних у матеріалах клопотання доказів слідчий суддя правильно встановив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, навівши в оскаржуваній ухвалі мотиви, з яких виходив, з якими погоджується і колегія суддів.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 очевидно необґрунтованих чи недопустимих обставин не встановив, з чим погоджується і колегія суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх існування, враховуючи, в тому числі і те, що можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що він усвідомлює невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів та реальність покарання у виді позбавлення волі згідно з санкції статті чинного кримінального законодавства, що посилюється наявністю на розгляді суду ще декількох кримінальних проваджень відносно нього, а також тим, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, не зробив відповідних висновків і знову підозрюється у повторному вчиненні декількох нових злочинів проти власності.

Крім того, слідчий суддя взяв до уваги і той факт, що ОСОБА_7 не працевлаштований, отже відсутність коштів для існування є достатньою підставою вважати, що підозрюваний може вчиняти нові корисливі злочини. На даний час відносно ОСОБА_7 у Роменському міськрайонному суді перебувають на розгляді кримінальні провадження по обвинуваченню у вчиненні інших кримінальних правопорушень, а сам підозрюваний перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Також слідчий суддя врахував і те, що підозрюваному ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який продовжувався. Під час застосування цього запобіжного заходу ОСОБА_7 чотири рази порушував його умови, чого він сам не заперечував.

До того ж, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 з приводу недостатності обґрунтування застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу лише тяжкістю інкримінованого злочину та суворістю можливого покарання без урахування інших обставин, зокрема, відомостей про його вік, процесуальну поведінку, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

Інші заявлені у клопотанні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а саме, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, за висновками слідчого судді, з якими погоджується і колегія суддів, мають право на існування, оскільки матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на даний час в Роменському міськрайонному суді Сумської області перебуває інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , а також, що 30 січня та 27 березня 2019 року в інших кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України йому обирались запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту (а.м.с.85-86, 87-89), вимоги яких не залишати місце постійного проживання ОСОБА_7 не виконувались.

До того ж, з наявної у матеріалах провадження довідки слідчого вбачається, що ОСОБА_7 протягом 2019 року 7 разів притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП, тобто за порушення правил адміністративного нагляду (а.м.с.92).

Таким чином, врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , дані, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з огляду на вимоги ч.3 ст.183 КПК України визначив заставу відповідно до приписів п.2 ч.5 ст.182 КПК України з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Що стосується доводів апелянта про те, що складені 02 та 03 жовтня 2019 року повідомлення ОСОБА_7 про підозри втратили чинність через вручення їх підозрюваному 07 жовтня 2019 року, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами клопотання.

Так, ч.1 ст.278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Матеріалами даного провадження підтверджується, що співробітниками поліції протягом декількох днів багаторазово здійснювався вихід за місцем проживання ОСОБА_7 для вручення йому повідомлень про підозри, однак двері житла ніхто не відчиняв (а.м.с. 69-80).

Крім того, зі змісту повідомлень про підозри від 02 та 03 жовтня 2019 року вбачається, що вони були вручені підозрюваному 07 жовтня 2019 року за участі захисника ОСОБА_8 (а.м.с.30-31, 33-34), який у передбаченому законом порядку їх чинність не оскаржував, жодних зауважень не зазначав.

Таким чином, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про задоволення клопотання слідчого, оскільки зазначені ним в клопотанні обставини щодо підстав обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим та таким, що ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.