Дата документу 31.05.2019
Справа № 501/958/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000042 від 18 січня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

17 січня 2019 року, в період з 16-00 години до 16 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Таврія-В», який належить на праві користування приватному підприємству «ТАВРІЯ-І» (надалі ПП "ТАВРІЯ-І"), розташованому за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, просп. Миру, 35/1, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти з торгової полиці вказаного магазину майно ПП «ТАВРІЯ-І» - одну пляшку рому «Bacardi carta blanca», об`ємом 0,5 л, вартість якої згідно висновку експерта №100 ТГ від 14 березня 2019 року станом на 17 січня 2019 року могла становити 298 гривень 40 копійок, яку помістив собі за пазуху, після чого намагався покинути приміщення зазначеного магазину, пройшовши повз каси та не розрахувавшись за товар, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг через незалежні від нього причини, так як був зупинений біля виходу з магазину співробітниками магазину «Таврія-В».

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

28 березня 2019 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим (на той час підозрюваним) ОСОБА_6 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, сторонами погоджено покарання ОСОБА_6 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Укладення вказаної угоди відбулось на підставі ч.4 ст.469 КПК України за письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_4 на її укладення.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену з ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості, захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснивши, що ним надано добровільну письмову згоду на укладення цієї угоди.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, прокурора, думку захисника та позицію представника потерпілого, доходить таких висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468, п.1 ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. У кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків та злочинів, у якому бере участь потерпілий, укладення угоди про визнання винуватості допускається за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення такої угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який належить до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та викладені у ст.476 КПК України наслідки її невиконання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема дотримання умови її укладення, передбаченої ч.4 ст.469 КПК України, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження прав щодо оскарження вироку, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370-374, 474-475 КПК України,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 березня 2019 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази: пляшку рому «Bacardi carta blanca» - залишити ПП «ТАВРІЯ-І», DVD-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у розмірі 572,00 грн, пов`язані із залученням експерта, стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя