Провадження №1-кп/389/233/19
У Х В А Л А

03 жовтня 2019 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000238 стосовно

ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які існували на час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу під час досудового розслідування не зникли, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, в зв`язку з чим існує ризик переховування його від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник не заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За положенням ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні: закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який не доведено до кінця з причин що не залежали від його волі; відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.186 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 утриманців не має, постійного місця роботи не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, що свідчить про наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 331, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Тригради Красноокнянського району Одеської області, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14.00 год. 03 жовтня 2019 року по 14.00 год. 01 листопада 2019 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3