Провадження №11-кп/824/2470/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою на обвинуваченого на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кзил-Орда м. Казалинськ, Казахстан, громадянина Казахстану, не зареєстрованого, постійного місця проживання не маючого, раніше судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Запруддя, Рокитнянського р-ну, Київської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, 22.08.2018 р. близько 14-00 години ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перебували неподалік сховища, що знаходиться па території приватного будинку АДРЕСА_3 , де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного сховища.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 переліз через металеву огорожу приватного будинку, в цей момент ОСОБА_10 спостерігав за прилеглою територією, з метою попередження виявлення злочину, а ОСОБА_12 в цей час перебував неподалік на галявині з візком за допомогою якого необхідно було перевезти викрадене. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 почав брати металеві швелера, дві труби та коліща від лебідки та передавати через металеву огорожу ОСОБА_10 , який складав їх під огорожею будинку. В подальшому до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з підготовленим візком підійшов ОСОБА_12 на який останні погрузили викрадене майно, що належать ОСОБА_13 та з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 своїми умисними злочинними діями, спричинили матеріального збитку ОСОБА_13 на загальну суму 214 грн. 22 коп.
Крім того, ОСОБА_9 , 04.05.2019 р. приблизно о 12 годині 20 хвилин, знаходився за адресою: м. Київ, вул. Харченка, 34 та побачив велосипед «Ardis santana», який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 підійшов до вищевказаного велосипеда, після чого впевнившись та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «Ardis santana».
Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та спричинивши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 2212 гривень 80 копійок.
В суді першої інстанції справа розглядалась за приписами ст.349 КПК України.
Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить винести справедливе рішення. Щиро розкаюється у вчинених злочинах та вказує, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться ще три кримінальних провадження щодо нього. В яких головуючий суддя притримується думки щодо неможливості засудження ОСОБА_9 , оскільки неможливо встановити особу ОСОБА_9 за відсутності відповідних документів. Суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що на підставі довідки про звільнення із місць позбавлення волі встановив особу обвинуваченого ОСОБА_9 .
Просить об`єднати всі кримінальні провадження в одне, за участі ОСОБА_9 та винести остаточний вирок.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які поклались на розсуд суду, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_9 має відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчинених ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1ст. 404 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 засуджено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року та визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

На думку колегії, суд першої інстанції, внаслідок повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до правильного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначеного судом покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості та злочину тяжкого, враховано особу обвинуваченого, а саме той факт, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, постійного місця проживання не має, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та вибачення перед потерпілими, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 рецидив злочину.

Доводи ОСОБА_9 в апеляційній скарзі щодо неправильного встановлення його особи на підставі довідки із місць позбавлення волі, не звільняють останнього від відповідальності. В умовах відсутності документів, що посвідчують особу, цей документ може бути використаний для встановлення особи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та мірою призначеного йому покарання.
Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку із чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року, щодо ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 , за ч. 3 ст. 185 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: