Справа № 331/1836/19
Провадження № 1-кп/333/476/19
ВИРОК
Іменем України

12 червня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000901 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина Ізраїлю, який має повну середню освіту, розлученого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2018 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на відкритій місцевості, яка розташована неподалік ТОВ «Епіцентр К», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-В, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень своєму знайомому ОСОБА_7 , в ході раптово виниклого конфлікту на побутовому підґрунті, з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, стиснувши ніж у руці, наніс йому ним не менше одного удару в область живота, чим заподіяв потерпілому, згідно із висновком експерту КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР проникаюче поранення живота з ушкодженнями тонкого кишківника, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , тримаючи у правій руці ніж, умисно наніс ним ще один удар ззаду ОСОБА_4 в область грудної клітини, чим спричинив рану задньої поверхні грудної клітки, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Після спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, погодився з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердне розкаявся у скоєному. При цьому ОСОБА_6 суду показав, що 12 квітня 2018 року, приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись на галявині біля Червоної річки, розташованої за супермаркетом «Епіцентр» в м. Запоріжжі, він наніс два удари ножем потерпілому, один в область живота, інший ззаду в область грудної клітини. Пояснив, що з потерпілим він товаришував з дитинства, та конфлікт між ними стався через його стару обіду, пов`язану з жінкою на ім`я ОСОБА_8 , про яку ОСОБА_4 не пам`ятає.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 12 квітня 2018 року, днем, він разом зі своєю знайомою та з ОСОБА_6 і його дружиною, відпочивали неподалік від супермаркету «Епіцентр», смажили шашлики та випивали. Ввечері обвинувачений наніс йому два удари ножем, один в область живота, інший ззаду в область грудної клітини. Побоюючись, що він його вб`є, він відповз за дерева. Після нанесення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 разом із дружиною та його знайомою, поїхав. Конфлікту на відпочинку між ними не було, чому обвинувачений з ним так поступив, йому не відомо. В подальшому його знайшли люди, які вигулювали собаку та викликали швидку.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, розлучений, дітей на утриманні не має, тобто не має власної родини, тимчасово не працює, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, в спеціальних медичних лікувальних закладах на обліку не перебуває.
Суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачено позбавлення волі на певний строк. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, пом`якшуючі покарання, обставини кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід останньому залишити домашній арешт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.
Арешти, накладені на майно, а саме: порожню пляшку коньяку «Шабо», сухе листя з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент предмету, схожого на вістря від ножа, який належить ОСОБА_6 , металевий предмет, зовні схожий на лезо, взуття чорного кольору з написом «Антоніо Біаджи», пару шкарпеток чорного кольору, труси сірого кольору, штани спортивні, чорного кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору, спортивну куртку, чорного кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору, запальничку, чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , відповідно до ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2019 року, зняти.
Речові докази:
-листя І та листя ІІ з РБК з ОМП, клинок від ножа (за постановою «лезо»), зразки вільних кінців нігтьових платин ОСОБА_6 , зразки слини ОСОБА_6 , зразки букальних клітин ротової порожнини ОСОБА_6 , змиви з кистей рук ОСОБА_6 , фрагмент металу білого кольору (схожого на вістря ножу), фрагмент предмету схожого на ніж з обламаним вістрям клинку, дві скляні пляшки пусті з написом «настоянка глоду» з ґрунту, пляшку скляну, ємкістю 0,5 л з надписом «Shabo», дактилакарту ОСОБА_6 , передані до камери зберігання речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
-куртку, спортивні штани, що належать потерпілому ОСОБА_4 , передані до камери зберігання речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути останньому за належністю.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1