Справа № 204/7108/17
Провадження № 1-кп/204/117/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001945 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених: ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває дане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк обраного запобіжного заходу закінчується 31 жовтня 2019 року. В обґрунтування клопотання вказала, що наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 , усвідомлюючи невідтворність покарання за вчинене, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від суду. Обвинувачений на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, у вересні 2017 року знов став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення. ОСОБА_8 є працездатною особою, однак офіційного місця роботи на території м. Дніпро немає, тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі обвинуваченого можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії. Тому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України термін тримання під вартою не може перевищувати 12 місяців щодо тяжкого, або особо тяжкого злочину. ОСОБА_8 знаходиться під вартою 2 роки. Ризики, які мабуть і були наявні на даний час відпали. Доказів можливого ухилення обвинуваченого від суду прокурором не доведено, як і доказів можливого вчинення злочину. Вважає, що обвинуваченому може бути застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки у обвинуваченого є рідна сестра ОСОБА_9 , яка може предоставити йому місце для проживання.

Захисник ОСОБА_7 , підтримав думку захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 31 жовтня 2019 року включно.
До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обсяг обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину, його підвищена суспільна небезпека та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на досудовому слідстві стали підставою для застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).
Суд, дослідив матеріали провадження вважає, що тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу, судом хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак прокурором не доведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, а також тривалий час перебуває під вартою, відтак, матеріали кримінального провадження не указують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, а тому суд зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 314, 315, 369, 371,372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 14 грудня 2019 включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 цілодобово не покидати приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він проживає; прибувати до суду за першою вимогою.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_8 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити начальнику Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.
В задоволенні клопотанні прокурора ОСОБА_5 про подовження строку тримання під вартою - відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1