ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/511/17
провадження № 1-кс/691/234/18
УХВАЛА

28 грудня 2018 рокум. Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Корсунь Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.06.2017 року за №0000357, від 11.06.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді з скаргою про скасування постанови від 11.06.2018 року про закриття кримінального провадження №0000357 від 08.06.2017 року за ч.1 ст.126 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, звернувся представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

На обґрунтування вказує, що у провадженні слідчого відділення Корсунь-Шевченківського ВП ГУ НП в Черкаській області перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2017 за №0000357 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. 05.07.2018 року отримав поштою копію постанови про закриття кримінального провадження, яка винесена 11.06.2018 року, за підписом ОСОБА_5 .. В постанові слідчий вказує, що "кримінальне провадження №0000357 від 08.06.2017р. розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, закрити, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення". Вважає, що слідчий ОСОБА_5 не врахував, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, як підстави для закриття кримінального провадження, застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої надійшла заява, мала місце, була результатом вчиненого особою діяння, але сама по собі не є злочином, оскільки: а) відсутній хоча б один із елементів складу злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона). В даному випадку об`єктом злочину являється потерпілий ОСОБА_3 .. Його права та стан здоров`я були порушені внаслідок скоєного злочину, а саме завдання ударів, в наслідок яких було спричинено тілесні ушкодження. Об`єктивною стороною злочину являється конкретне місце скоєного злочину (вул. Тартацька поблизу річки Рось), та час скоєння злочину (01.05.2016р. близько 18 00 години). Суб`єктом злочину виступає ОСОБА_6 який вчинив злочин, а саме завдавав ударів потерпілому, що спричинили тілесні ушкодження та викликали фізичну біль. З постанови відомо, що свідок ОСОБА_7 бачив як ОСОБА_6 зробив замах ногою в сторону потерпілого. Зі слів свідка ОСОБА_8 , обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125.КК України (справа знаходиться на розгляді Городищенського суду) відомо, що сам обвинувачений, наніс один удар потерпілому, а саме рукою, в область зубів. Відповідно одним ударом руки він не міг спричинити одночасно тілесні ушкодження в області зубів справа, та в області лівої скроневої ділянки голови. Під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 в рамках кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, останній вказав, що ОСОБА_6 знаходився поряд з ним та потерпілим, та показав в який спосіб ОСОБА_6 намагався нанести удар потерпілому, саме ногою в область лівої скроневої ділянки голови. В рамках кримінального провадження передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке стосується події, що відбулася 01.05.2016р., свідок ОСОБА_9 вказала, що бачила, як невідомий наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_3 .. За його клопотанням протокол допиту свідка ОСОБА_9 долучений до матеріалів кримінального провадження №0000357. З постанови також відомо, що свідок ОСОБА_10 повідомив про те, що потерпілий вказав на ОСОБА_6 , як на особу, що завдала йому ударів. Оскільки свідки вказують на те, що поряд з потерпілим під час нанесення ударів знаходились тільки ОСОБА_6 , який саме ногою замахувався в бік потерпілого, та ОСОБА_8 , який завдав удар рукою, зрозуміло, що невідомою особою являється ОСОБА_6 .. Суб`єктивною стороною злочину є умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинили фізичну біль. Свідок ОСОБА_7 вказує на те, що ОСОБА_6 неодноразово ображав потерпілого нецензурними словами, умисно провокуючи конфлікт. Таким чином, в наслідок саме хуліганських дій ОСОБА_6 , (так як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вказали, що ОСОБА_3 ніяким чином, ні словами, ні вчинками не звертав на себе увагу, тому особиста неприязнь виключається) разом з ОСОБА_8 умисно завдав потерпілому тілесних ушкоджень, що викликали фізичну біль. Слідчий ОСОБА_5 винесеною постановою 11.06.2018р. підтвердив той факт, що зібрані докази того, що ОСОБА_6 вчинив дії стосовно потерпілого ОСОБА_3 .. Погоджується з тим, що слідчими органами досудового розслідування, зібрані всі необхідні докази того, що ОСОБА_6 вчинив дії стосовно потерпілого ОСОБА_3 .. Це дії насильницькі, внаслідок яких потерпілому були завдані тілесні ушкодження, що спричинили фізичний біль. Також в постанові слідчий ОСОБА_5 зазначає "В ході проведення слідчих дій, а саме допитів свідків, одночасного допиту, слідчого експерименту, судово-медичної експертизи доказів нанесення удару ногою в область живота, що завдав фізичного болю потерпілому ОСОБА_3 , не встановлено." Той факт, що при поступленні до лікарні 01.05.2016р. потерпілого оглядав лікар-хірург Корсунь-Шевченківської ЦРЛ ОСОБА_11 вказав "живіт болючий в епігастрії", слідчий ОСОБА_5 до уваги не взяв, а лише послався на покази свідків, які були поряд біля потерпілого під час нанесення йому ударів, а саме свідка ОСОБА_12 , яка вказала що обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не пам`ятає, оскільки пройшло вже багато часу. Лікар ОСОБА_13 , будучи на робочому місці, а саме в хірургічному відділенні Корсунь-Шевченківської ЦРЛ, оглядаючи потерпілого брав на себе відповідальність при встановленні діагнозу та засвідченні наявних травм. Лікар ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні, що при огляді потерпілого в спосіб пальпації було підтверджено біль в області живота, травматичного походження. Те, що свідок не пам`ятає обставин злочину - не виключає самого злочину. В ході досудового розслідування з`ясувалося, що ОСОБА_6 , окрім травми в області живота, на яку вказує потерпілий ОСОБА_3 , спричинив потерпілому тілесне ушкодження в області лівої скроневої ділянки голови. Це стало відомо з показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .. Отже всі необхідні елементи складу злочину присутні, та доведені і немає підстав для закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

28.12.2018 року, скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надійшла заява про можливість слухати скаргу у його відсутність, скаргу підтримує повністю та додав копію конверта, копію повідомлення слідчого ОСОБА_5 ..

Інші учасники не прибули, повідомлені належно. На адресу суду заяв та (або) клопотань, в тому числі, з висловленням думки щодо доводів скарги, про розгляд за їх відсутності, не надходило.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, за нормами ч.1 ст.306 КПК України, розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Приймаю рішення про проведення засідання за відсутності сторін.

Розгляд скарги здійснюється з урахуванням ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, врахувавши думку прокурора ОСОБА_14 , щодо заявленого, яка була висловлена під час судового засідання 15.11.2018 року, думку скаржника, щодо заявленого, яка була висловлена під час судового засідання 10.12.2018 року, та дослідивши матеріали провадження, додані до скарги, матеріали кримінального провадження №0000357 від 11.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України, що надані прокурором, приходжу до такого.

Кожному, за нормами ст.24 КПК України, гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

15.11.2018 року, в судовому засіданні прокурор Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_14 просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважає її необґрунтованою та безпідставною, досудове розслідування проведене належним чином та в повній мірі.

10.12.2018 року, в судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, просив задовольнити, та повідомив, що постанова слідчого є неправомірною, розгляд даного кримінального провадження затягували, розслідування проводили неналежним чином, існують докази нанесення ОСОБА_6 ударів ОСОБА_3 , вважає, що слідчий має провести слідчі експерименти з ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_12 (яка обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу), зазначає, що можливо при відтворенні події, вона пригадає, хто і як наносив удари, також провести одночасний допит ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

Частиною 1 ст.303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, та на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником - п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

За нормами ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, за ст.40 КПК України, несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, та уповноважений приймати процесуальні рішення, у випадках передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 248 цього Кодексу.

Вбачається, на досудовому розслідуванні з 08.06.2017 року, перебували матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за №0000357, за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 01.05.2016 близько 18 години 00 хвилин в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області на березі р. Рось поблизу вул. 1 Травня (на даний час вул. Тартацька) в районі «Сосновка» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті неприязних відносин, умисно спричинив йому фізичну біль та страждання, правова кваліфікація ст.126 ч.1 КК України.

За матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 08.06.2017 року, за ознаками ч.1 ст.126 КК України, 11.06.2018 року начальником СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , винесена постанова про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Обґрунтовано тим, що в ході проведення слідчих дій, а саме допитів свідків, одночасного допиту слідчого експерименту, судово-медичної експертизи доказів нанесення удару ногою і область живота, що завдав фізичного болю потерпілому ОСОБА_3 , не встановлено, факт нанесення удару в область живота стверджує лише сам потерпілий та не підтверджується в ході проведення досудового слідства, цим самим встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура ст.2 КПК України.

Стаття 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В рамках кримінального провадження №0000357 від 08.06.2017 року за ознаками ч.1 ст.126 КК України, слідчим не проведено слідчі експерименти з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та одночасний допит ОСОБА_6 з ОСОБА_8 ..

На думку слідчого судді, з`ясування цих обставин, має важливе значення для встановлення істини по справі, і як наслідок після з`ясування цих обставин, проведення усіх необхідних слідчих та розшукових дій, слідчий може зробити висновок про наявність або відсутність складу злочину за ч.1 ст.126 КК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження, за нормами ст.110 КПК, України має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

В межах кримінального провадження №0000357, внесеного до ЄРДР 08.06.2017 року, слідчим не було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів, відповідно до вимог ст.94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України, та рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України є передчасним.

Постанова про закриття кримінального провадження №0000357, внесеного до ЄРДР 08.06.2017 року, була винесена 11.06.2018 року. У той же час у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про отримання копії цієї постанови ОСОБА_4 (Вих.31000/57-2018 від 11.06.2018), заявник надав копію конверта, що містив оскаржувану постанову, дата поштового штемпеля 03.07.2018, та з урахуванням вхідної кореспонденції Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області зі скаргою на рішення слідчого звернувся 12.07.2018, тому строк її оскарження заявником не пропущений.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Приймаючи до уваги, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Олексій Михайлович Захаркін проти України» від 24 червня 2010 року, беручи до уваги, що слідчим не в повному обсязі виконані вимоги КПК України щодо з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, спростовує доводи слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Суд визнає доводи скаржника такими, що заслуховують на увагу, оскільки із тексту оскаржуваної постанови слідчого не вбачається висновків слідчого про перевірку всіх доводів заявника, в т.ч., не проведено слідчого експерименту з ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_12 , не здійснено одночасний допит ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .. Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що слідчий, тобто особа рішення якої оскаржено, жодного разу в судове засідання не з`явився, та ненадав поясненнь щодо скарги заявника, щодо прийнятого рішення.

Отже, враховуючи встановлені обставини, характер події, слідчий не дослідив всіх обставин кримінального провадження, не вірно дав аналіз наявних доказів, а також мотивів і процесуальних підстав закриття кримінального провадження. Слідчим не надана належна правова оцінка обставинам кримінального провадження, внаслідок чого прийняте процесуальне рішення не можна вважати законним. Висновок постанови про необхідність закриття кримінального провадження не є належним чином вмотивованим.

Керуючись ст. ст. 40, 2, 7, 9, 110, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , - задовольнити.

Постанову начальника СВ Корсунь Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 11.06.2018 року, про закриття кримінального провадження №0000357 від 08.06.2017 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України, - скасувати.

Кримінальне провадження №0000357, внесене 08.06.2017 року до ЄРДР, за ч.1 ст.126 КК України, скерувати для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 02 січня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1