Справа № 282/967/19
Провадження № 1-кп/282/138/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000096 від 08.04.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джамбул, Республіки Казахстан та жительки АДРЕСА_1 , Казашки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої: 20.12.2013 року Енергодарським районним судом Запорізької області за ч. 5 ст. 27, п. 12, ч. 2, ст. 115 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області № 282/1036/15 від 22 вересня 2015 року, ОСОБА_4 , зобов`язана сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 80 грн., щомісяця, починаючи з 11.09.2015 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, всупереч рішенню суду, ОСОБА_4 , злісно ухиляється від його виконання та станом на 01.01.2019 року допустила заборгованість по сплаті аліментів в сумі 5183 грн.

Після цього, 04.01.2019 року, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Любарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів, знаючи про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , жодних заходів щодо їх сплати не вчиняла, при цьому допустивши зростання наявної заборгованості станом на 01.03.2019 року в сумі 6196 грн.

Не зважаючи на це, 19.03.2019 року будучи повторно попередженою державним виконавцем Любарського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів, знаючи про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , жодних заходів щодо їх сплати не вчиняла, при цьому допустивши зростання наявної заборгованості станом на 01.04.2019 року в сумі 7210 грн.

Таким чином, являючись дієздатною та працездатною особою, маючи щомісячний дохід від тимчасових заробітків ОСОБА_4 , з 01.01.2019 року по 08.04.2019 року злісно ухилявся від обов`язку встановленого рішенням суду щодо сплати на користь ОСОБА_5 , аліментів на утримання сина ОСОБА_6 ,, допустивши заборгованість станом на 08.04.2019 року в розмірі 7210 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у злісному ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 1 ст. 164 КК України.

05 червня 2019 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між підозрюваною та потерпілою у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнала повністю та просила суд затвердити угоду про примирення від 05 червня 2019 року, досягнуту між нею та потерпілою, за якою вона визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_4 , просила суд її затвердити, призначивши обвинуваченій покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що на даний час претензій до обвинуваченої не має, укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження даної угоди про примирення досягнутої між обвинуваченою та потерпілою.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілої, обвинуваченої та висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 , вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 164КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченій цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Згідно ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469, п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченою ОСОБА_7 , та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 05 червня 2019 року.

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , - відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1