У Х В А Л А

03.09.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, уродженця міста Берегово, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

З поданого клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором та матеріалів кримінальної справи вбачається наступне.
31 серпня 2019 року, близько 18 години 40 хвилини, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Peugeot» модель «307» реєстраційний номер Республіки Угорщина « НОМЕР_1 », рухався по головній дорозі вулиці Бако Габора у напрямку її перехрещення з вулицями Тіноді та Фабрична, у місті Берегово, Закарпатської області. Наблизившись до вказаного вище перехрестя вулиць, де головна дорога згідно таблички 7.8. «Напрямком головної дороги» до дорожнього знаку пріоритету 2.3 «Головна дорога», проходить з вулиці Бако Габора на вулицю Тіноді, в ліво по ходу руху водія ОСОБА_3 , останній, діючи в супереч вимогам п.п.1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, та при під`їзді перехрестя нерівнозначних доріг нерегульованого перехрестя, з моменту виявлення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, під час виконання маневру повороту ліворуч та об`їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення з транспортним засобом, а саме автомобілем марки «OPEL» моделі «Vectra » реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у той час був зупинений у порушення вимог п.15.9 ґ), безпосередньо на перехрещенні проїзних частин вулиць Тіноді Фабрична, чим самим створював перешкоду для руху іншим транспортним засобам, поруч з яким, біля задньої лівої частини знаходилася його водій гр. ОСОБА_7 та її пасажир гр. ОСОБА_8 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , каретою швидкої медичної допомоги доставлена з місця пригоди до реанімаційного відділення Берегівської ЦРЛ з діагнозом: відкрито черепно-мозкова травма; струс головного мозку; кома ІІ ступеню; політравма.
Таким чином сторона кримінального провадження вказує на порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України.
Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням потерпілою ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

01 вересня 2019 року органом досудового розслідування у відповідності до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 та 213 Кримінального процесуального кодексу України, було затримано гр.ОСОБА_3 (фактичне затримання 31.08.2019 року о «22» год. «00» хв.).

01 вересня 2019 року ОСОБА_3 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.
Підозру ОСОБА_3 сторона кримінального провадження підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 , ніде не працює, має закордонний паспорт, перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадження, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі, зокрема домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській областіперебувають матеріали кримінального провадження №0000244, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.19, в рамках якого розслідуються обставини кримінального правопорушення - порушення водієм ОСОБА_3 31 серпня 2019 року, близько 18 години 40 хвилини вимог п.п.1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Peugeot» модель «307» реєстраційний номер Республіки Угорщина « НОМЕР_1 » допустив зіткнення з транспортним засобом, а саме автомобілем марки «OPEL» моделі «Vectra » реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у той час був зупинений у порушення вимог п.15.9 ґ), в результаті чого гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , каретою швидкої медичної допомоги доставлена з місця пригоди до реанімаційного відділення Берегівської ЦРЛ з діагнозом: відкрито черепно-мозкова травма; струс головного мозку; кома ІІ ступеню; політравма.
Таким чином органом досудового слідства 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Підозру ОСОБА_3 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення сторона кримінального провадження обґрунтовує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.08.2019 та схемою до нього а також відеозаписом з камери цілодобового відеоспостереження будинку АДРЕСА_2 .
Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_3 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.
Стороною захисту не спростовано наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Таким чином, з урахуванням характеру та особливої тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.
В даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Обираючи запобіжний захід слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше несудимий, має постійне місце проживання, однак обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, також приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 керував транспортом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відтак усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, у зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту,тому приходжу до переконання, що ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд відповідно до ч. З ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 ч. 4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 цієї статті визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного приходжу до висновку, що розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом слід встановити в розмірі 120 000 грн.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,186,193,194,196,197,309,392,395 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 31.08.2019 року о «22» год. «00» хв.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 закінчується 29. 10. 2019 року 22 год. 00 хв .
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_3 слідчим суддею обов`язків у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч гривень) грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_3 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора, суду з встановленою періодичністю;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт
(паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають
право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків два місяці.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1