ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/718/19 Справа № 185/460/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,

представника особи, на майно якої накладено арешт адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, на майно якої накладено арешт - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні 80000078, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме на :
- Договір оренди квартири № 1 від 15.01.2016 р. на 6 арк.,

- Копію паспорту на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.,

- Договір оренди квартири № 2 від 12.01.2016 р. на 6 арк.,

- Копію паспорту на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк.,

- Договір оренди квартири № 3 від 08.01.2016 р. на 6 арк.,

- Копію паспорту на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк.,

- Лист-повідомлення щодо погашення кредиту та припинення договору іпотеки (вих.. 58/33/1 від 04.02.2015 р.) на 1 арк.,

- Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 2 арк.,

- Копію довіреності від 31.01.2014 р. на 1 арк.,

- Копію паспорту на ім`я ОСОБА_10 на 2 арк..

- Договір іпотеки № 870130/МБ-1 від 31.07.2008 р. на 3 арк..

- Копію паспорту на ім`я ОСОБА_11 на 1 арк.,

- Лист-повідомлення щодо погашення кредиту та припинення договору іпотеки (копія) (вих. 58/33/1 від 04.02.2015 р.) на 1 арк.,

- Копію паспорта громадянина України, закордонного паспорту та військового квитка на ім`я ОСОБА_12 на 3 арк.,

- Два аркуші паперу з рукописним текстом.

- Копію договору дарування квартири від 22.03.2017 р. на 2 арк.,

- Копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1 арк.,

- Копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2017 р. з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 2 арк..

- Копію плану квартири АДРЕСА_1 та договір купівлі купівлі-продажу кваріири від 18.02.2016 р. на 3 арк.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також те, що вилучені речі являються предметом злочину та мають значення речового доказу. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 170 КК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали суд вказав, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено наявність підстав, передбачених КПК України для накладання арешту на вищевказане майно, вилучене під час проведення 03.05.2019 року обшуку за місцем роботи ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі:

- адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити в повному обсязі.
Зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_13 документи, які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .
На його думку, суд розглянув клопотання без дослідження документів на які в подальшому було накладено арешт, чим фактично не застосував вимоги ст. 170 КПК України.
До клопотання слідчий додав копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтував доводи клопотання згідно вимог абз. 2 п. 4 ч.2 ст. 171 КПК України.
До клопотання були надані: витяг ЄРДР на 3-х аркушах; ухвала суду на обшук; протокол обшуку; постанова слідчого про визнання речовим доказом та протокол огляду документів.

Згідно протоколу огляду документів які надані до клопотання не вбачається що саме слідчий бажає арештувати, які підстави та мета при накладенні арешту на копії документів.
До клопотання хоча і був доданий процесуальний документ як протокол огляду документів, але він, на його думку, носить формальний характер, оскільки огляд документів повністю відсутній, а є лише перелік документів який і потрапив до ухвали про накладання арешту майна.
Вважає, що районний суд поверхнево розглянув матеріали клопотання.
Вважає, що клопотання подане до суду не відповідало вимогам ст. 171 КПК України. З якою метою слідчий вважав за необхідне накласти арешт на копії документів, належно обгрунтовано не було.
При вирішенні питання про арешт майна суд, на його думку, не враховував та не надавав належної оцінки питанням, які перелічені в ч.2 ст. 173 КПК України і тому в ухвалі не відображені обов`язкові обставини відповідно до вимог ч,5 ст. 173 КПК України.
Вважає, що сідчий суддя не встановлював можливість використання майна на яке накладає арешт як доказу у кримінальному провадженні, не перевірив обгрунтованість клопотання, характер, приналежність ОСОБА_13 .

Заслухавши доповідь судді, заслухавши думку адвоката ОСОБА_14 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення слідчого ОСОБА_15 , який пояснив, що на теперішній час питання підслідності даного кримінального провадження вирішено, а оригінали документів, які були вилучені від час обшуку в МЦППВ м.Кривого Рогу Дніпропетровської області передані до експертної установи для проведення економічної експертизи, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що 24.07.2018 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 4 ст. 190 КК України.
З клопотання вбачається, що Павлоградським ВП ГУНП України в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000078 від 24.07.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 4 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що до Павлоградської місцевої прокуратури із заявою про скоєння кримінального правопорушення звернувся 24.07.2018 ОСОБА_16 , в якій останній повідомляє, про те, що деякі суб`єкти господарювання, спільно з уповноваженими особами органів місцевого самоврядування, всупереч інтересів служби, здійснюють незаконне відчуження нерухомого майна, а саме житла (квартир), комунальної власності, приватної форми власності, незаконною зміною форм власності та інше.
В ході обшуку, проведеного 03 травня 2019 року за місцем роботи ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду від 26.04.2019 року, було виявлено та вилучено майно, а саме договір оренди квартири № 1 від 15.01.2016 р. на 6 арк., копія паспорту на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк., договір оренди квартири № 2 від 12.01.2016 р. на 6 арк., копія паспорту на ім`я ОСОБА_17 на 1 арк., договір оренди квартири № 3 від 08.01.2016 р. на 6 арк., копія паспорту на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., лист-повідомлення щодо погашення кредиту та припинення договору іпотеки (вих.. 58/33/1 від 04.02.2015 р.) на 1 арк., заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 2 арк., копія довіреності від 31.01.2014 р. на 1 арк., копія паспорту на ім`я ОСОБА_10 на 2 арк., договір іпотеки № 870130/МБ-І від 31.07.2008 р. на 3 арк., копія паспорту на ім`я ОСОБА_11 на 1 арк., лист-повідомлення щодо погашення кредиту та припинення договору іпотеки (копія) (вих.. 58/33/1 від 04.02.2015 р.) на 1 арк., копії паспорта громадянина України, закордонного паспорту та військового квитка на ім`я ОСОБА_12 на 3 арк., два аркуші паперу з рукописним текстом, копія договору дарування квартири від 22.03.2017 р. на 2 арк., копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1 арк., копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2017 р. з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 2 арк., копія плану квартири АДРЕСА_1 та договір купівлі купівлі-продажу квартири від 18.02.2016 р. на 3 арк.
Постановою слідчого СВ Павлоградького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 04.05.2019 року вищевказані документи визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000078.
06.05.2019 року слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилучених в ході обшуку речових доказів.
В силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого під час обшуку майна. В теперішній час по справі проводиться судово-економічна експертиза у даному кримінальному провадженні.
Апеляційним переглядом встановлено, що арешт на майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що раніше слідчим було вже вилучено копії зазначених документів, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки оригінали документів та жорстких дисків об`єктивно необхідні для проведення судово-економіної експертизи у даному кримінальному провадженні, та можуть мати значення для встановлення всіх обставин справи.
Ухвала за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, на майно якої накладено арешт - адвоката ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року про накладення арешту на майно, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3