Справа № 510/165/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
25.06.2019 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрокія Р. Молдова, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -
Встановив:
10.12.2018 р. приблизно о 16.30 год., обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на кухні у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, що раптово виникла на грунті особистих неприязнених відносин, з метою завдання тілесних ушкоджень, завдав два удари головою потерпілому ОСОБА_4 в область носа, завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі, набряклості м`яких тканин обличчя та струсу головного мозку, що становлять єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-лицевої травми та згідно із висновком судово-медичної експертизи №130/47 від 29.12.2018 р. могли утворитися 10.12.2018 р. за вищевказаних обставин та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 125 ч.2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав, не заперечував конфлікту із потерпілим ОСОБА_4 та заподіяння йому тілесних ушкоджень за вищевикладених обставин. У содіянному розкаюється.
Оскільки обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав та не оспорював основних фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав за необхідне допитати потерпілого та дослідити письмові докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у навмисному завданні потерпілому тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами.
Фактичні обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений підтвердив, вказавши, що конфлікт виник в ході спільного із потерпілим вживання алкоголю. Про обставини конфлікту, що виник між ними та завдання йому обвинуваченим тілесних ушкоджень пояснив також і потерпілий. Проведено судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_4 , яка встановила наявність вищевказаних тілесних ушкоджень, підтвердила механізм, приблизний час їх заподіяння та ступінь тяжкості.
Визнання ОСОБА_5 вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та підлягає відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України.
Як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою та даними довідок, раніше був судимий, але судимість погашена у встановленому законом порядку, має постійне місце проживання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відсутність матеріальних претензій у потерпілого на час судового розгляду, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, де він характеризується позитивно, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, як передбачену ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі відповідної ухвали суду, Ренійським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було надано досудову доповідь відносно обвинуваченого, згідно із висновками якої, обвинувачений характеризується в-цілому позитивно, але має високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства, та виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням. З метою забезпечення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та профілактики скоєння правопорушень, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України
Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат у провадженні немає. Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі із іспитовим строком на 1 (один) рік, та поклавши на нього в силу ч.1 п.п. 1,2, ч.3 п.2 ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1