Провадження №1-в/359/363/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року, із змінами за ухвалою Київського апеляційного суду від 23.10.2018 року, за ч.1 та ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного на праві власності,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в :
04.11.2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що він вже відбув 2/3 строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення, оскільки він має одне заохочення, а одне стягнення погашене у встановленому законом порядку. Також зазначив, що він підтримує зв`язок з рідними, у відношенні з засудженими не конфліктний. Враховуючи вищезазначене просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні захисник та засуджений клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів, що став на шлях виправлення його поведінка та ставлення до праці постійно змінюється. Має одне заохочення, а також має одне стягнення. Під контролем виконує вимоги установи.

В судовому засіданні представник адміністрації БВК заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70, 72 ч. 5 КК України від 06.03.2017 року засуджено ОСОБА_5 на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Застосовано Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (з 25.06.2015 року по 26.06.2015 року). 25.10.2018 року Київським Апеляційним судом вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року змінено в частині призначеного покарання, вважається засудженим ОСОБА_5 на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України застосовано Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» період (з 25.06.2015 року по 26.06.2015 року) та ( з 06.03.2017 року по 23.10.2018 року).

Початок строку: 06 березня 2017 року. Кінець строку: 18 липня 2021 року.

На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 06.03.2017 року. Під час знаходження в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе негативно, за порушення вимог режиму утримання до вступу вироку в законну силу отримав 1 стягнення правами начальника ДУ «Київський СІЗО», заохочень не мав. Залучався до робіт в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор». З 24.02.2019 року відбував покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» характеризувався посередньо, стягнення та заохочень не мав.

11.03.2019 року ОСОБА_5 подав заяву про працевлаштування його до будівельної бригади на безоплатній основі за спеціальністю маляр штукатур.

15.03.2019 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо можливості застосування до нього ст. 101 КВК та ст. 82 КК України, та за рішенням комісії ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» засудженому було відмовлено у застосуванні цих пільг, так як засуджений не стає та не став на шлях виправлення.

В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_5 відбуває покарання з 10.04.2019 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має. 18.07.2019 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо можливості застосування до нього ст. 81 КК України, та за рішенням комісії засудженому було відмовлено у застосуванні цих пільг, так як засуджений мав недостатній ступінь виправлення. В липні 2019 року засуджений подав заяву про працевлаштування його на виробничу зону установи, та на даний час працевлаштований на дільниці по ремонту піддонів. Відношення до праці сумлінне за що отримав 1 заохочення по підсумкам роботи 3 кварталу. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими різних категорій. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. За характером оптимістичний, спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, охайний зовнішній вигляд. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку має позов, який на даний час погашений з ініціативи засудженого. Вину у скоєному злочині визнав частково.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Також пунктом 2 вищезазначеної ППВСУ передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів особової справи, 15.03.2019 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо можливості застосування до нього ст. 101 КВК та ст. 82 КК України, та за рішенням комісії ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» засудженому було відмовлено у застосуванні цих пільг, так як засуджений не стає та не став на шлях виправлення.

В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_5 відбуває покарання з 10.04.2019 року. 18.07.2019 року на заміну покарання УДЗ, рішенням комісії постановлено про відмову ОСОБА_5 в УДЗ, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення.

Крім того, суд критично оцінює наявну інформацію про заохочення ОСОБА_5 за підсумками І-го кварталу 2019 рок, оскільки останній не міг бути працевлаштованим в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», зважаючи на те, що був етапований до указаної установи лише в квітні 2019 року. Тому суд не приймає до увагу інформацію наявну в особовій справі засудженого щодо наявності у нього заохочення у вигляді «подяки» (а.с. 172-176 особової справи 69-С-19).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки. З початку він характеризувався виключно негативно, а в подальшому, лише після тривалого часу відбування покарання, вже почав змінювати свою поведінку в кращу сторону. Така поведінка засудженого не є зразковою, та не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи, що основною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки вона нестабільна. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Злочин за вчинення, якого був засуджений ОСОБА_5 : ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та незаконний збуті психотропної речовини; ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, вчиненому повторно; ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, особою яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України та згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкий.

Таким чином, незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка змінювалася, та останній спочатку під час відбування покарання характеризувався з негативного боку, і лише через тривалий проміжок часу, змінив свою поведінку в кращу сторону, тож пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області з моменту отримання повного тексту ували суду.

Оголошено повний текст ухвали суду 19.11.2019 року.

Суддя ОСОБА_1