УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000909 від 29.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000909 від 29.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 29.10.2019 р. близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ґрунтовою дорогою по вул. Кривова, в с. Крячки, Васильківського району Київської області, у напрямку с. Кобці, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини, де допустив наїзд на ґрунтовий насип та подальше перекидання автомобіля. В результаті ДТП водій загинув на місці події. Пасажири автомобіля ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 госпіталізовані до Васильківської ЦРЛ Київської області.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 29.10.2019 року вилучено автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_8 .

Відповідно до постанови слідчого ОСОБА_9 від 30.10.2019 року автомобіль марки Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз транспортного засобу, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, прокурор звернувся з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор ОСОБА_3 подала до суду заяву про здійснення розгляду клопотання у її відсутність.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду була повідомлена слідчим ОСОБА_9 .

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000909 від 29.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 29.10.2019 року вилучено автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови слідчого ОСОБА_9 від 30.10.2019 року автомобіль марки Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

В той же час, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту саме з метою відшкодування майнової шкоди і забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, оскільки на даному етапі кримінального провадження цивільний позов не заявлений.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також того, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз транспортного засобу, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.167, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя