Дата документу 07.10.2019
Справа № 501/2888/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 19 липня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік та 6 місяців відповідно до ст.75 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
23 травня 2019 року, приблизно о 16:00 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_5 з її жіночої сумки належний їй мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X» в силіконовому чохлі, вартістю 4199 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе частково винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав суду, що він був випадковим свідком сварки, яка сталася між потерпілою та її чоловіком, під час якої з сумочки потерпілої випав телефон, який він в подальшому підібрав та привласнив. Вважає себе винним у крадіжці телефону.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що коли вона сиділа на лавці, до неї підійшов обвинувачений, з яким вона була знайома, та відкрито, розуміючи, що вона бачить його дії, викрав з її сумочки належний їй телефон. Вона та її хлопець, який був поблизу та якого вона покликала на допомогу, намагалися наздогнати обвинуваченого та забрати в нього телефон, окликали його, однак обвинувачений втік. В подальшому вона та її хлопець зверталися до обвинуваченого та намагалися повернути телефон, однак обвинувачений телефон не повернув.
Свідок ОСОБА_7 показав суду, що він був свідком того, як обвинувачений втікав від потерпілої, яка є його дівчиною. При цьому потерпіла повідомила йому, що обвинувачений викрав в неї мобільний телефон. Він намагався наздогнати обвинуваченого, але не зміг. В подальшому він та потерпіла зверталися до обвинуваченого з вимогою повернути телефон, однак обвинувачений телефон не повернув.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
витягом з ЄРДР (а.с.34), відповідно до якого за заявою потерпілої ОСОБА_5 зареєстровано кримінальне провадження;
заявою потерпілої ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.35);
протоколом огляду місця події (а.с.46-57);
чеком на викрадений мобільний телефон, вартістю 4199 грн. (а.с.36);
протоколом огляду викраденого мобільного телефону (а.с.37-38), долученого до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (а.с.39, 40 - розписка);
протоколом пред`явлення особи для впізнання (а.с.41-43), відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого як особу, в якої він придбав викрадений мобільний телефон;
копією вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 19 липня 2019 року, яким обвинуваченого було засуджено за вчинення 23 квітня 2019 року злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік та 6 місяців відповідно до ст.75 КК України (а.с.75).
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Доводи обвинуваченого про те, що він викрав зазначений мобільний телефон таємно, спростовуються зазначеними вище доказами, насамперед показами потерпілої та свідка ОСОБА_7 про обставини вчинення злочину.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він має непогашену судимість (а.с.67-68), не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.71-72, 77).
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді служби з питань пробації, виправлення обвинуваченого не можливе без призначення покарання, пов`язаного із реальним обмеженням чи позбавленням волі (а.с.15).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За тих самих підстав суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі лише в ізоляції від суспільства, тому не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України.
Покарання обвинуваченому слід призначити, застосувавши ч.4 ст.70 КК України, оскільки він вчинив злочин до ухвалення вироку Іллічівським міським судом Одеської області від 19 липня 2019 року (а.с.75-76).
Суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, на думку суду, обґрунтовується наявністю ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК), вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК), що підтверджується тяжкістю покарання, яке йому призначається судом, та вчиненням ним декількох злочинів.
При цьому судом приймається до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, незначну міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, відсутність в нього родини та утриманців, відсутність у нього постійного місця роботи та його незадовільний майновий стан.
Керуючись ст.ст.368-374 КПК України,
Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого основного покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суд Одеської області від 19 липня 2019 року, більш суворим, призначеним даним вироком суду, остаточно призначивши йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 09 серпня 2019 року, з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.81-83), зарахувавши, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, йому в строк покарання строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком законної сили.
Речові докази (а.с.40, 45): мобільний телефон залишити (повернути) потерпілій, диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя