Справа № 487/2319/19
Провадження № 1-кс/487/2548/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
03.04.2019 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 19.10.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , яке мотивував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до 7 років. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, повідомив, що зі слів командира, зрозумів, що його звільнено з займаної посади.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, у зв`язку з тим, що підозрюваний має постійне місця проживання, одружений, характеризується позитивно.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника інженерної служби - командира взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "капітан".

30.11.2017 капітан ОСОБА_5 вибув у відрядження до Центрального автомобільного управління ЗС України м. Київ, для проведення звірки автомобільного техніки та списання майна інженерної служби.
З 07.02.2018 року на телефонний зв`язок капітан ОСОБА_5 не виходить та на теперішній час його місцезнаходження невідомо, продовжує незаконно перебувати поза межами військової частини НОМЕР_1 дотепер та до теперішнього часу ухиляється від проходження служби, проводячи свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

08.06.2016 ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України з командиром військової частини пп НОМЕР_2 п/п-н ОСОБА_7 .
Відтак, з 08.06.2016 відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно положень ч. 1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 08.06.2016 року, з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, капітан ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника інженерної служби - командира взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з 07.02.2018 року не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та до теперішнього часу ухиляється від проходження служби, проводячи свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується, зокрема доданими до клопотання матеріалами.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В своєму клопотанні та в судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.2. п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, крім того ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.2 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику знищити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенняпідозрюваним ОСОБА_5 .

Відповідно до п.3 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику незаконно впливати на свідківпідозрюваним ОСОБА_5 .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не працює, на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

В той же час, на думку суду, прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні.

На підставі викладеного, суд вважає за неєбхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 407 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , строком в шістдесят днів, терміном до 16.07.2019 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн.

Покласти на ОСОБА_5 , у разі звільнення під заставу зобов`язання не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ підпис ОСОБА_8
(згідно з оригіналом)

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1