ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/795/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 186 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. При цьому захисник заявив клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на інший, більш м`який, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд зазначає про наступне.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід «тримання під вартою» є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в сукупності з даними, що характеризують його особу, а саме: без постійного місця проживання, не працює, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, а саме до 13 років позбавлення волі, суд приходить до висновку, що наведені обставини збільшують ризик втечі та впливу на недопитаного потерпілого та свідків настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши тримання обвинуваченого під вартою.
Таким чином, суд уважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.
Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на інший більш м`який, як про це просить захисник.
Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181-183, 372, 376 КПК України,
у х в а л и в:
Продовжити обраний відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст.15, ч.5 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 60 днів, тобто до 31 травня 2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3