Кримінальне провадження 1-кп/760/808/19
Справа № 760/813/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0013405 від 24.11.2018 р.по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівці Шепетівеького району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно на будівництві (зі слів), із середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лавринці Шепетівського району Хмельницької області, українець, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, маючого дитину 2016 р.н., із вищою освітою, працюючого неофіційно на будівництві (зі слів), раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 23.11.2018 приблизно о 23.40 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по вул. А.Головка, 31 в м. Києві та помітивши раніше незнайомого їм ОСОБА_4 , який в цей час пішою ходою рухався по вказаній вище вулиці їм назустріч, з метою відкритого викрадення чужого майна, вступили між собою в злочинну змову, розділивши між собою злочинні ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 23.11.2018 приблизно о 23.45 годині порівнялися з ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_8 згідно відведеної йому ролі, з метою особистого збагачення раптово наніс ОСОБА_4 удар у ліву виличну частину голови, завдавши останньому фізичного болю, від якого останній не втримався на ногах та впав на коліна на асфальтовану ділянку. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, з метою подолання волі потерпілого до опору, натягнув капюшон куртки на очі останньому та почав вимагати віддати йому всі належні цінні речі, а ОСОБА_9 в цей час, згідно відведеної йому ролі, підтримуючи злочинні дії ОСОБА_8 , зірвав зі спини потерпілого: рюкзак, вартістю 1500 гривень, в якому знаходилися джинси, чоловічі, вартістю 500 гривень, светр, вартістю 20 гривень, кросівки, вартістю 50 гривень. Отримавши у відповідь відмову, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи групою осіб, почали руками та ногами наносити удари по обличчю та тулубу ОСОБА_4 , завдавши останньому тілесні ушкодження, а саме: синець - на повіках правого ока, садно - по передній поверхні лівої гомілки в верхній частині, які згідно висновку експерта КМБ СМЕ за № 2115/Е від 12.12.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), тим самим застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В подальшому, потерпілий ОСОБА_4 , не маючи можливості чинити опір, віддав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон «Мейзу M2 міні», вартістю 3 500 гривень, в якому знаходилася дві сім-карти оператора «ВФ Україна«, які матеріальної цінності не представляють та який знаходився в силіконовому чохлі, вартістю 100 гривень, який дістав з правої зовнішньої кишені куртки. В подальшому, ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, наказав ОСОБА_4 передати йому всі цінні речі, які він має. ОСОБА_4 , розуміючи, що в разі відмови, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжать нанесення тілесних ушкоджень, дістав з лівої кишені штанів, в які був одягнений гроші в сумі 50 гривень, банківську картку «Приватбанку« та пропуск на роботу на своє ім`я, які матеріальної цінності не представляють та передав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відкрито спільно викравши чуже майно ОСОБА_9 з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 5 720 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися та повністю підтвердили зазначені в обвинувальному акті обставини.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, під час судового розгляду також встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України

Потерпілому від кримінального правопорушення завдана шкода в сумі 5720,00 грн., яка повністю відшкодована шляхом повернення майна, цивільний позов не заявлявся.

Крім того, в матеріалах справи міститься власноруч підписана заява потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дійсно йому відшкодували моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі.

Під час судового розгляду потерпілий вказав, що свою думку змінив і тепер він бажає більшого відшкодування, не вказавши, однак мотивів зміни свого рішення та розміру бажаного відшкодування.

Не зважаючи на це, суд вважає, що заява, написана та підписана ним власноруч свідчить про повне та належне відшкодування шкоди, а намір потерпілого отримати більше відшкодування, ніж те на яке він погодився відразу, свідчить лише про збільшення його бажань та не може свідчити про неналежний розмір відшкодування.

Враховуючи те, що цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся, суд не здійснював перевірку належності підстав для визначення розміру шкоди та не встановлював і розміру її відшкодування.

При призначенні міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, які раніше не судимі, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебувають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинувачені раніше не судимі, вперше вчинили злочин, щиро розкаялися, відшкодували завдану шкоду, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати до них положення ст. 75 КК України, оскільки їх виправлення можливе без відбування покарання.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 182, 314, 318, 349, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_8 , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у період з 24.11.2019 року по 22.01.2019 року.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки Мейзу M2 міні», в силіконовому чохлі із двома сім-картами оператора «ВФ Україна залишити у власності потерпілого ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1