Постанова
Іменем України

30 травня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296,

стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. 286 ч. 3 Кримінального кодексу України (далі КК України).

1. Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала
Вимогою засудженого до суду касаційної інстанції є скасування судових рішень стосовно нього та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Вимогу засуджений мотивує порушенням вимог процесуального закону під час судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад злочину через відсутність причинного зв`язку його дій як водія з технічної точки зору з наслідками ДТП, що настали. Крім того, стверджує про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про особу, можливості застосування до нього положень ст. 69 КК України при пом`якшенні покарання у зв`язку з неповним врахуванням судом всіх наявних обставин, які пом`якшують покарання.

2. Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
2.1 Суд першої інстанції, рішення якого оскаржується
За вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 286 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Цим вироком також задоволено цивільний позов прокурора, вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.

2.2 Суд апеляційної інстанції, рішення якого оскаржується
За ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2017 року стосовно нього без зміни.

2.3 Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судами
19 жовтня 2014 року приблизно о 03:30 ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «КамАЗ 5511» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), з причепом марки «ГКБ 8350» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), рухаючись на 79,900 км автодороги КіптіГлухівБачівськ в напрямку с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 2.9 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, заснув за кермом, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «Mersedes-Benz Sprinter» (державний номерний знак НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_8 , із пасажирами в салоні автомобіля - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , і який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 , пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_12 згідно з висновками судово-медичних експертиз від 19 листопада 2014 року № 95, №96, №98 отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинули на місці події; а пасажир ОСОБА_11 згідно з висновком судово-медичної експертизи від 17 лютого 2015 року № 9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Тячівській районній лікарні Закарпатської області.

3. Доводи інших учасників судового провадження
Засуджений та його захисник у засіданні суду касаційної інстанції подану засудженим касаційну скаргу підтримали, просили задовольнити скаргу в повному обсязі.
Прокурор у засіданні суду касаційної інстанції заперечував проти доводів касаційної скарги засудженого, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень.

4. Джерела права й акти їх застосування
4.1 Кримінальний процесуальний кодекс України
4.1.1 Стаття 94. Оцінка доказів
Частина 1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частина 2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

4.1.2 Стаття 370. Законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення
Частина 1. Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

4.1.3 Стаття 419. Зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Частина 2. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

5. Мотиви та висновки Верховного Суду
5.1 Межі касаційного перегляду
З урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі, та меж перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), розгляд провадження судом касаційної інстанції здійснено в частині перевірки дотримання судами вимог процесуального закону, правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання внаслідок суворості.

5.2 Щодо порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України, підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду в суді першої інстанції. Також цим судом оцінено сукупність таких доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із дотриманням вимог ст. 94 КПК України, на підставі показань свідків, письмових матеріалів провадження, зокрема, даних, що містяться у висновках експертів тощо [4.1.1].
Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим й таким, що ухвалений згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
У вироку наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи на заперечення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду підлягають перевірці на стадії апеляційного перегляду вироку, суд касаційної інстанції виходить з фактичних обставин провадження, встановлених судами. Не вбачає Суд й порушень вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду або його неповноти, враховуючи надану судом можливість сторонам провадження надати суду всі докази та подальше проведення їх оцінки судом, зокрема й висновків експертиз, проведених за дорученням органу досудового розслідування, за клопотанням сторони захисту та на підставі ухвали суду.

У цьому провадженні апеляційний суд діяв у межах наданих йому процесуальним законом повноважень. Апеляційний розгляд суд здійснив відповідно до положень кримінального процесуального закону. Оскаржувана засудженим ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки містить вичерпну відповідь щодо доводів апеляційної скарги засудженого, які є аналогічними наведеним у касаційних скаргах.

Перевірялись судами першої та апеляційної інстанцій версія сторони захисту про те, що у зіткненні автомобілів повністю винен водій ОСОБА_8 , який нібито не помітив автомобіль КамАЗ, що стояв у зустрічному напрямку на узбіччі дороги, що був зупинений ОСОБА_7 . Наведене твердження було спростовано повною мірою, і підстав не погоджуватись з цими висновками Суд не вбачає. Так, за висновками проведених експертиз було беззаперечно встановлено, що у момент зіткнення КамАЗ знаходився у русі, більше того, зіткнення відбулось на дорозі, після того, як КамАЗ виїхав на зустрічну для нього смугу руху, але ніяк не на узбіччі, що підтверджено такими даними: слідова інформація щодо руху КамАЗу під час зіткнення; пошкодження на обох автомобілях під відповідним кутом, зокрема під час первинного контакту на проїзній частині дороги; інші встановлені обставини, зокрема, відсутність перед КамАЗом будь-якого осипу скла, відокремлених об`єктів, що також підтверджує зіткнення на проїзній частині та не з автомобілем, що не рухався.
Судами були враховано та оцінено докази в їх сукупності, й не лише висновки експертиз, але й показання свідків (інших водіїв) про те, як рухався КамАЗ трасою, за хвилини до цієї ДТП, у тому числі виляючи дорогою та по зустрічній смузі руху.
Доводи касаційної скарги про безпідставне неврахування судом висновку комплексної автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи від 24.03.2015 № 8214 Незалежного інституту судових експертиз, Суд вважає необґрунтованими. Зокрема, судом, враховуючи показання експерта ОСОБА_13 , було встановлено, що дослідження було зроблено на підставі копій документів з кримінального провадження і що захисником до умов проведення експертного дослідження не вказувалась обставина ймовірного перебування автомобіля КамАЗ в русі.
Відтак, Суд вважає доводи касаційної скарги засудженого про відсутність в його діях складу злочину, а саме об`єктивної сторони, безпідставними.

5.3 Щодо невідповідності призначеного покарання через суворість
Суд вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги засудженого про невідповідність призначеного йому покарання через суворість.
Так, судом при призначенні покарання із дотриманням вимог статей 50, 65 КК України враховано тяжкість вчиненого злочину, що є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, дані про його особу, який позитивно характеризується, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, за наслідками чого суд призначив останньому покарання фактично в мінімальних межах санкції статті.
Підстав стверджувати, що таке покарання є явно несправедливим, враховуючи суспільно небезпечні наслідки злочину, поведінку засудженого як одразу після вчиненого злочину, так і під час судового розгляду, відсутні.
Для пом`якшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто наявність двох або більше обставин, які пом`якшують покарання та які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, Судом у провадженні не встановлено.
Твердження засудженого про те, що потерпілі не мають до нього претензій, оскільки завдані ним збитки відшкодовані, не є достатньою підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті за цей злочин.

5.4 Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність не встановлено, а отже, підстави до задоволення касаційної скарги відсутні. Також Суд не знаходить підстав до помякшення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року у кримінальному провадженні стосовно засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3