Дата документу 16.09.2019 Справа № 331/3543/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3543/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1526/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2018 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
21 серпня 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 з апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 , яка була подана поштою 19 серпня 2019 року на вищезазначений вирок від 9 жовтня 2018 року, в якій викладено клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що про результати розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 йому стало відомо 13 серпня 2019 року під час моніторингу судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з метою здійснення узагальнення практики розгляду кримінальних проваджень про злочини у сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, до того ж, вказана подія набула великого суспільного резонансу та висвітлювалась у засобах масової інформації, в тому числі загальнодержавного віщання.
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та просила його задовольнити, обвинуваченого, його захисника та потерпілу, які всі заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку, перевіривши матеріали судового провадження в частині, що стосуються обставин, на які прокурор посилається в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з огляду на наступне.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Колегія суддів не може погодитись із доводами прокурора про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку та вважає їх неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК України закріплено, що прокурор має право на оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному провадженні. При цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Згідно з ч. 4 ст. 36 КПК України, право на подання апеляційної скарги мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

Разом з тим, у КПК України не встановлено особливого порядку та строків оскарження прокурорами вищого рівня судових рішень в апеляційному порядку.
Так, у ст. 393 КПК України як суб`єкт оскарження вказується тільки прокурор. Відповідно ж до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.

Причому, Законом України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (ст. 1); єдність системи прокуратури України забезпечується: єдиними засадами організації та діяльності прокуратури, єдиним статусом прокурорів, єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів та ін. (ч. 5 ст. 7); прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (ч. 2 ст. 15).

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, поняття «прокурор», яке вживається у ст. 393 КПК України як суб`єкт апеляційного оскарження, охоплює не лише певну посадову особу, яка здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку ст. 37 КПК України, але й прокурорів вищого рівня, визначених у ч. 4 ст. 36 КПК України (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).

У зв`язку з цим, особливості організації внутрішнього документообігу у системі органів прокуратури не можуть змінювати загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, визначений у ч. 2 ст. 395 КПК України.

Не впливає на обчислення строку на апеляційне оскарження у даному випадку й такі обставини, як час розміщення в Єдиному державному реєстрі судових рішень тексту відповідного вироку суду першої інстанції, а також час, коли прокурор вищого рівня проводив узагальнення практики розгляду кримінальних проваджень про злочини, пов`язані з порушенням правил безпеки дорожнього руху.
Крім того, згідно журналу судового засідання від 9 жовтня 2018 року, вбачається що прокурор ОСОБА_11 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, була присутня під час проголошення вироку у відношенні ОСОБА_7 , їй було роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження (а.с. 134-135).
Як також вбачається з матеріалів кримінального провадження, копію вироку прокурор ОСОБА_11 отримала в суді першої інстанції в той же день після його проголошення, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою (а.с. 141).
Таким чином, як для прокурора ОСОБА_11 , яка була присутня в суді та отримала копію вироку суду одразу після його проголошення, так і для прокурора ОСОБА_10 , як такого, що не був присутнім під час проголошення вироку суду, але є прокурором вищого рівня та має таке ж право на подання апеляційної скарги, що і прокурор ОСОБА_11 , перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 10 жовтня 2018 року, і відповідно, останнім днем на апеляційне оскарження було 8 листопада 2018 року.
Між тим, апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_10 до суду першої інстанції подав поштою лише 19 серпня 2019 року (а.с. 158-161, 162).
Як на єдину підставу для поновлення строку апеляційного оскарження безпосередньо в апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що в судовому засіданні під час проголошення оскаржуваного вироку він присутнім не був, а про результати розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 дізнався під час моніторингу судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Колегія суддів приходить до висновку, що наведені прокурором підстави не є такими, що з об`єктивної причини перешкодили йому реалізувати у строк, передбачений законом, право на апеляційне оскарження, оскільки вказані підстави повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, і за умови належної організації внутрішнього документообігу, у прокурорів було б достатньо часу для апеляційного оскарження згаданого вироку в межах встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України строку.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 51-4649км18 (єдиний унікальний номер 222/466/17).
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини прокурором не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Клопотання заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2018 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала прокурору ОСОБА_10 .
Копію ухвали разом із апеляційної скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_10 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4