Провадження № 11-сс/824/5376/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,
за участю:
заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на рішення слідчого Державного бюро розслідувань про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати вчинити процесуальні дії,-

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, 24.07.2019 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити дії.

24 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язати вчинити процесуальні дії.

Слідчий суддя послався на те, що вимога заявника про зобов`язання вчинити дії, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.07.2019 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноваженого співробітника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві вчинити процесуальну дію та залучити ОСОБА_5 до кримінального провадження №0001200 як потерпілого.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя мотивував свою ухвалу тим, що вимога заявника про зобов`язання вчинити дії, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України. Однак, вищевказані висновки, які зазначені слідчим суддею в ухвалі, являються необґрунтованими та такими, які суперечать предмету скарги і діючим нормам КПК України.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя в описовій частині ухвали вказав, що вимога заявника про зобов`язання вчинити дії не передбачена КПК України. Натомість відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути про: «зобов`язання вчинити певну дію». Тобто при винесенні ухвали слідчий суддя не врахував положення п.3 ч.2 ст.307 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя в резолютивній частині ухвали вказав, що «відмовити у відкритті провадження… на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві». Натомість, відповідно до поданої ОСОБА_5 скарги, останній звертався з приводу «зобов`язати вчинити процесуальну дію та залучити його як потерпілого». Жодного посилання на бездіяльність не було. Навпаки, ОСОБА_5 скаржився на процесуальне рішення слідчого, який відмовив у задоволенні його заяви про залучення як потерпілого. Тобто, слідчий суддя зазначив в резолютивній частині ухвали висновки, які не були предметом скарги.

Також, як зазначає апелянт, слідчий суддя не попередивши учасників про розгляд скарги, одноособово відмовив у відкритті провадження. Після постановлення ухвали слідчий суддя не повідомив ОСОБА_5 про прийняте рішення, копію ухвали йому не направили. Після того, ОСОБА_5 через ЄДРСР побачив, що слідчий суддя постановила ухвалу, і відразу, 22.08.2019 направив заяву про отримання копії ухвали, однак вказану копію йому так і не направляли. В подальшому 04.09.2019 ОСОБА_5 особисто звернувся до помічника слідчого судді, і 04.09.2019 отримав копі ухвали.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, оскільки, оскаржувана ухвала постановлена без виклику ОСОБА_5 , тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав лише 04.09.2019, та 05.09.2019 2019 року, тобто в межах п`ятиденного строку подав апеляційну скаргу. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24 липня 2019 року не є пропущеним.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на рішення слідчого Державного бюро розслідувань про відмову у визнанні потерпілим та просив зобов`язати уповноваженого співробітника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вчинити процесуальну дію та залучити ОСОБА_5 до кримінального провадження №.0001200 як потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язати вчинити процесуальні дії.

Однак, даний висновок слідчого судді є незаконним та не обґрунтованим виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02.07.2019 ОСОБА_5 було подано заяву уповноваженій особі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про залучення до кримінального провадження як потерпілого.

15.07.2019 слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 своїм рішенням відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001200.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого, ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на рішення слідчого Державного бюро розслідувань про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити процесуальну дію.

Як вбачається зі змісту поданої скарги, предметом оскарження є саме рішення слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001200, та може бути оскаржена в порядку ст.303 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, які відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Натомість, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва, скарга ОСОБА_5 була визначена, як скарга на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язати вчинити процесуальні дії.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив матеріали провадження, доводи скарги ОСОБА_5 та прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження, із наведених в ухвалі підстав.

Колегія суддів вважає, що допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні судового рішення є істотними, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2019 - скасувати.

Матеріали судового провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.306,307 КПК України.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3