УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2019 Справа №607/20641/19

провадження №1кс/607/11814/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 19 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в інтересах потерпілого ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 19 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки вважає її незаконною та такою, що прийнята передчасно по неповно досліджених обставинах вчинення кримінального правопорушення, що мають суттєве значення для кримінального провадження, враховуючи наступне.

Слідчий приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, відкинув повністю покази потерпілого ОСОБА_4 , оцінивши їх критично, оскільки вважає, що вони повністю спростовуються показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження. Серед основних доводів та обґрунтованості прийнятого рішення слідчий посилається на висновок службового розслідування, виключно на свідчення тільки працівників поліції: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на протоколи огляду відеозаписів обставин місця події з нагрудних відеореєстраторів вищевказаних працівників УПП м. Тернополя ДІДІ (відео реєстратори №№ DSJX000030_0000030, №DSJX 000090_0000090), на висновок експерта №1919 та №56. Крім цього, мотивувальна частина постанови слідчого про закриття кримінального провадження містить посилання на постанову Тернопільського міськрайонного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.173, 185 КУпАП.

Разом з тим, слідчий під час розслідування кримінального провадження №0000247 в порушення вимог ст. ст. 2, 9, 22 КПК України та інших норм, визначених цим Кодексом щодо загальних засад кримінального провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні провів без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, внаслідок чого прийняв 26 червня 2019 року незаконне і упереджене процесуальне рішення, а саме постанову про закриття кримінального провадження №0000247.

Так, у заяві поданій в порядку ст. 214 КПК України, як і надалі у своїх показах, потерпілий ОСОБА_4 вказує, що безпосереднім свідком усіх подій, що мали місце 14 жовтня 2017 року була його дружина ОСОБА_10 , а також свідки: ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_1 ), ОСОБА_12 , житель масиву Кутківці міста Тернополя (тел. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_13 , жителька АДРЕСА_2 (тел. НОМЕР_3 ). Однак слідчий прокуратури області цих свідків не допитав, проте їх покази мають суттєве значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, у тому числі щодо всебічності, повноти та неупередженості розслідування цього кримінального провадження. Слідчий прокуратури Тернопільської області у прийнятому рішенні про закриття кримінального провадження №0000247 обмежився лише тим, що на виклики повістками до нього на допит не з`явились свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Разом з тим, слідчим прокуратури області вимоги визначені главою 11 КПК України, зокрема ст.ст. 139-143, до свідків, котрі, як зазначає слідчий у постанові на неодноразові виклики не з`явились і про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені, не застосовано приводу або ж інших визначених нормою закону грошових стягнень. Більше того будь-які підтвердження про вручення повістки свідку ОСОБА_12 у матеріалах кримінального провадження відсутні. ОСОБА_10 взагалі слідчим не викликалась і не допитувалась у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим прокуратури Тернопільської області ухвала слідчого судді від 03 квітня 2019 року в частині необхідності допитати перелічених свідків не виконана.

Також твердження слідчим про те, що провести одночасний допит потерпілого ОСОБА_4 та інших свідків не представляється можливим, оскільки ОСОБА_4 постійно перебуває за кордоном, а саме у США, є надуманим і нічим не підтверджене. Потерпілий ОСОБА_4 здійснює лише періодичні (нетривалі) поїздки за кордон у названу країну. На даний час він перебуває в Україні, разом зі своєю сім`єю по місцю свого проживання, адреса якого є у матеріалах кримінального провадження та відома слідчому.

Зовсім слідчим не надано оцінки показам потерпілого ОСОБА_4 наданих ним 21 березня 2018 року під час слідчого експерименту в присутності понятих осіб.

Із висновків експерта за результатами проведення судово-медичних експертиз №1919 та №56, слідчий прокуратури області мотивуючи своє рішення, вибрав лише окремі фрази, які виключно його влаштовували, очевидно щоб обстояти та мотивувати законність дій працівників поліції по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 згідно ст. ст. 43-45 Закону України «Про національну поліцію», а також підтвердити той факт, що ушкодження колінного суглоба у ОСОБА_4 є наслідком незрозумілої за часом та обставинами ДТП, учасником якої був останній.

При цьому, у висновку експерта №1919 від 22 січня 2018 року вказано:

1. При госпіталізації ОСОБА_4 14 жовтня 2017 року у хірургічне відділення Тернопільського районного територіального медичного об`єднання (ТРТМО), у нього за об`єктивними даними лікарського обстеження, проведених апаратних досліджень (у тому числі магнітно- резонансної томографії) і оперативного втручання - артроскопії правого колінного суглоба 20 жовтня 2017 року, була діагностовано травма останнього у виді розривів передньої хрестоподібної зв`язки, переднього рогу при середнього (внутрішнього) і заднього рогу бічного (зовнішнього) менісків з крововиливом у порожнину суглоба.

В ході оперативного втручання була проведена пластика передньої хрестоподібної зв`язки та порційна резекція (часткове відділення, висічення) переднього рогу при середнього меніска і складок тіла Гоффа.

2.3.6. За механізмом утворення, вказані вище ушкодження властиві для надмірного стато-динамічного навантаження на колінний суглоб. Вони не характерні для таких, що виникають при падінні на площині чи стисканні даної ділянки.

Ушкодження в ділянці правого колінного суглоба ОСОБА_4 виникли незадовго до його госпіталізації у ТРТМО, тобто за давністю ця травма відповідає терміну події - 14 жовтня 2017 року, наведеному у постанові про призначення експертизи та у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 . Це підтверджується описанням у медичній картці №1974/1186 клінічних проявів травми колінного суглоба при вступі ОСОБА_4 14 жовтня 2017 року у хірургічний стаціонар, подальшого перебігу травматичного процесу, результатами проведених спеціальних інструментальних досліджень (МРТ) та хірургічної операції. У показаннях свідка ОСОБА_6 твердження стосовно отримання потерпілим травми правого коліна нібито «напередодні» у ДТП, не підтверджується судово- медичними даними.

4. Наведена вище травма колінного суглоба є наслідком щонайменше одноразового травмуючого впливу.

5. Виявлена у ОСОБА_4 травма правого колінного суглоба не була небезпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п.п.2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Виставлений ОСОБА_4 діагноз - закрита травма грудної клітки у виді забиття її правої половини, відповідно до змісту п. 4.6 цих „Правил не може підлягати експертній оцінці з приводу визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки об`єктивні ознаки цієї травми у медичних документах не описані.

У висновку експерта №56 від 03 жовтня 2018 року взагалі вказані категоричні трактування, а саме:

1. Виявлені у ОСОБА_4 травматичні зміни в ділянці правого колінного суглоба - частковий розрив передньої хрестоподібної зв`язки із розривами обох менісків, за механізмом утворення характерні для різкого надмірного скручування з одночасним здавлюванням колінного суглобу. Зазвичай це відбувається при обертальному рухові стегна і/або тулуба, коли нижня частина ноги зафіксована.

2.5. У відеозаписах подій 14 жовтня 2017 року на диску DVD-R з написом: « 10141223_0077», наданому для ознайомлення експертам при проведенні додаткової експертизи, немає інформації щодо конкретних обставин травмування коліна у ОСОБА_4 .

3. Травма правого колінного суглоба у ОСОБА_4 - ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки з одночасним ушкодженням менісків, зважаючи на вказаний у п.1 цих підсумків механізм її виникнення, не могла утворитися «внаслідок дій самого потерпілого при здійсненні ним 14 жовтня 2017 року з 12.00 год. по 13. 00 год. непокори працівникам поліції при затриманні.

4. Утворення травми коліна у ОСОБА_4 за обставин, наведених і відтворених ним при проведенні слідчого експерименту 21 березня 2018 року, не виключається.

Наведене засвідчує факт того, що слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільській області ОСОБА_5 в супереч завдань кримінального провадження, розслідування у кримінальному провадженні №0000247 від 19 жовтня 2017 року провів неповно та упереджено і як наслідок, 26 червня 2019 року прийняв у ньому незаконне рішення (постанову) про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, адвокат ОСОБА_3 просить оскаржувану постанову скасувати.

Крім цього адвокат ОСОБА_3 надав додаткові пояснення з приводу необхідності скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та зазначив, що вказана постанова від 26 червня 2019 року прийнята слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 , як неналежною процесуальною особою, яка згідно норм КПК України не мала права приймати процесуальне рішення про закриття названого кримінального провадження, оскільки будь-які процесуальні рішення у кримінальному провадженні №0000247 від 20 жовтня 2017 року вправі приймати лише слідчий (слідчі) чи прокурор (прокурори), які призначені у даному провадженні згідно правил визначених КПК України, або ж, яким таке право надає Закон.

В порушення вимог ст. ст. 39 та 214 КПК України, у матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про зміну слідчого (чи слідчих), а також відсутнє доручення про провадження досудового розслідування цього кримінального провадження слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу та доповнення до неї підтримав з мотивів у них наведених та просить її задовольнити.

Слідчий в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника потерпілого, дослідивши матеріали скарги та витребуванні матеріали кримінального провадження №0000247, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року кримінальне провадження №0000247 від 19 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрите у зв`язку з відсутністю в діях працівників УПП у м. Тернополі ДПП складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою, передчасною та такою, що не ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, враховуючи наступне.

Під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000247, слідчий уже вдруге закриває вказане провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року скасовано попередню постанову слідчого ОСОБА_5 від 17 січня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000247, в якій детально описано недоліки досудового розслідування вказаного провадження, в тому числі вказано на відсутність у слідчого ОСОБА_5 повноважень здійснювати досудове розслідування цього провадження.

Однак, після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження №0000247, за відсутності документів, які надають йому право здійснювати досудове розслідування цього провадження, без усунення недоліків, які в казані в ухвалі слідчого судді від 03 квітня 2019 року, слідчий ОСОБА_5 знову виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час оскаржувана постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 19 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України є передчасною та підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 19 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 19 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Направити ухвалу в прокуратуру Тернопільської області для вирішення питання щодо підслідності кримінального провадження №0000247, в порядку ст. 216 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1