КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/2972/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 245 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, громадянин України, з середньою освітою, працюючого помічником машиніста електровозавиробничого підрозділу "Локомотивне депо Київ-Пасажирський регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця", на утриманні осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Ржищівського міського суду Київської області від 24.07.2019 року ОСОБА_7 визнано винним:
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.
В порядку п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів: 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень - вартість проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № 3295/19-53 від 14 лютого 2019 року);
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_7 21 січня 2019 року приблизно о 10 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні торгівельного залу магазину № 136 ТОВ "Фора" за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Бузницького, 1, проходячи між торгівельними прилавками алкогольного відділу помітив серед алкогольної продукції пляшку віскі «Jim Beam» об`ємом 0,5 л, вартістю 360 гривень, та не маючи коштів на придбання алкогольної продукції, вирішив її таємно викрасти для подальшого вживання. 21 січня 2019 року о 10 год 12 хв. ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та скориставшись тимчасовою відсутністю службового персоналу торгівельного закладу, не усвідомлюючи наявність камер відеоспостереження, які спрямовані на прилавок алкогольного відділу, взяв з торгівельного прилавку магазину одну пляшку віскі «Jim Beam» та, поклавши її собі у кишеню куртки, направився до виходу з приміщення магазину через касу. Перебуваючи на касі вказаного магазину ОСОБА_7 , оплативши вартість сухариків «Хрустім» вартістю 11 грн 89 коп., щоб не викликати підозри та не привертати уваги працівників магазину, з метою закінчення реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: пляшку віскі «Jim Beam», свідомо не розрахувавшись за неї, направився до виходу з приміщення вказаного магазину.
Проходячи повз турнікет о 10 годині 12 хвилин, ОСОБА_7 , з метою обмеження видимості до викраденої пляшки віскі «Jim Beam», прикриваючи її рукою у кишені своєї куртки, був помічений охоронцем вказаного магазину ОСОБА_10 , яка почала кричати до нього, вимагаючи припинити вчинення злочину.
В цей же час ОСОБА_7 усвідомивши, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна викриті, продовжив вчиняти їх відкрито і, керуючись корисливим мотивом і метою заволодіння чужим майном, з викраденою пляшкою віскі «Jim Beam» вибіг з приміщення вказаного магазину, залишивши таким чином місце вчиненого ним злочину.
У подальшому, 21 січня 2019 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 завдав юридичній особі TOB «Фора» майнову шкоду на загальну суму 360 гривень.
Крім того, 21 січня 2019 року о 10 год. 17 хв. до чергової частини Миронівського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що невідомий чоловік здійснив крадіжку товару з магазину № 136 «Фора», що по вул. Бузницького, 1 м. Миронівка Київської області, та втік з місця події.
Вказана подія зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Миронівського ВП ГУ НП в Київській області під № 274 від 21 січня 2019 року. Черговий Миронівського ВП на місце події направив групу поліції в складі: поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Миронівського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_11 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_12 , які в цей час, відповідно до книги нарядів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 26.12.2018 за № 175, перебували в групі реагування патрульної поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, де виконували свої службові обов`язки.
Приблизно о 10 годині 25 хвилин 21 січня 2019 року зазначена група поліції у форменому одязі з розпізнавальними знаками, на службовому автомобілі «Renault Dokker», н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, виконуючи свої службові обов`язки, прибула до магазину № 136 «Фора» за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Бузницького, 1, де заявниця ОСОБА_10 вказала на місце події, розповіла про всі відомі обставини вчинення правопорушення та на моніторі камер відеоспостереження магазину вказала на особу злочинця. Отримавши від заявниці змістовні ознаки особи, яка вчинила відкрите викрадення однієї пляшки віскі «Jim Beam» об`ємом 0,5 л, а саме зріст правопорушника, його вік, риси обличчя та зовнішній вигляд, поліцейські на службовому автомобілі почали здійснювати патрулювання м. Миронівка Київської області, для встановлення та виявлення вказаної особи.
Під час патрулювання по вулиці Перемоги м. Миронівка, поблизу автовокзалу працівники поліції помітили чоловіка, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та за сукупністю ознак, а саме зросту, віку, зовнішнього одягу та рис обличчя, був схожий на особу, яка вчинила крадіжку з магазину № 136 «Фора». Під час розмови з ним було встановлено, що це ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Маючи достатньо підстав, а саме: сукупність ознак, таких як зріст, вік, зовнішній вигляд, одяг та риси обличчя, які їм стали відомі зі слів заявниці та після перегляду відео з камер відеоспостереження, ОСОБА_7 було запрошено до адміністративної будівлі Миронівського ВП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Лєрмонтова, 20, для його опитування про обставини вчинення ним правопорушення, на що останній погодився і сів до службового автомобіля. Вони разом поїхали до приміщення поліції.
Прибувши до адміністративної будівлі Миронівського ВП ГУНП в Київській області о 12 годині 10 хвилин 21 січня 2019 року поліцейські разом із ОСОБА_7 пішли до службового кабінету № 30 начальника сектору реагування патрульної поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 , для опитування ОСОБА_7 .
Знаходячись в коридорі другого поверху поліцейського приміщення, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності поліцейських ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , почав висловлюватись в їх бік нецензурними словами, тим самим розпочав порушувати громадський порядок.
Після почутих нецензурних слів в сторону поліцейських останні, з метою припинення його незаконних дій, зробили зауваження ОСОБА_7 ..
Не реагуючи на зауваження поліцейських, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, останній продовжував свої агресивні дії, висловлювався ненормативною лексикою та викрикував у бік працівників поліції погрози, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до працівників правоохоронного органу та, усвідомлюючи, що вони є працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, тим самим перешкоджав останнім виконати свої службові обов`язки. На зроблені зауваження і законну вимогу припинити порушувати громадський порядок та повідомлення останньому про те, що біля нього знаходяться працівники поліції у форменому одязі при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_7 не реагував та продовжував вчиняти неправомірні дії.
З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_7 , виконуючи свій службовий обов`язок, старший сержант поліції ОСОБА_12 , який наказом ГУ НП в Київській області № 486 о/с від 16.08.2016 «По особовому складу» призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, зробив останньому усне зауваження та попередив про можливе застосування фізичної сили, спеціальних засобів, в разі не виконання законних вимог працівників поліції.
Будучи невдоволеним законним вимогам працівників поліції, з метою не допустити, перешкодити та припинити поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшому сержанту поліції ОСОБА_12 виконати свої службові обов`язки, спрямовані на припинення його протиправної діяльності щодо порушення громадського порядку, будучи заздалегідь попередженим про застосування фізичної сили, спеціальних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, раптово, умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_12 , від якого останній вдарився головою об стіну коридору адміністративного приміщення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
Як наслідок, своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшому сержанту поліції ОСОБА_12 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: вогнищевого крововиливу під слизову оболонку нижньої губи зліва (переважно в проекціях 3-4-го зубів нижньої щелепи); поверхневого розриву внутрішньої поверхні губи зліва (в проекції 4-го зуба нижньої щелепи); струсу головного мозку, довівши свій злочинний умисел до кінця.
Після заподіяння ОСОБА_7 поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшому сержанту поліції ОСОБА_12 вказаних тілесних ушкоджень до нього, з метою припинення протиправних дій, поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Миронівського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції ОСОБА_11 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_12 було застосовано захід примусу, передбачений ст.ст. 42, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки.
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 16 від 11 лютого 2019 року ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді вогнищевого крововиливу під слизову оболонку нижньої губи зліва (переважно в проекціях 3-4-го зубів нижньої щелепи); поверхневого розриву внутрішньої поверхні губи зліва (в проекції 4-го зуба нижньої щелепи); струсу головного мозку. Ушкодження у вигляді струсу головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я, крововиливів під слизову оболонку нижньої губи зліва та її поверхневий розрив відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На даний вирок суду заступником прокурора Київської області ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор просить вирок Ржищівського міського суду Київської області від 24.07.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, в частині звільнення від призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання: за ч. 1 ст. 186 КК України у виді З років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок Ржищівського міського суду Київської області від 24.07.2019 залишити без змін.
За доводами апелянта, при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 судом не дотримано вимоги ст. 65, 370, 414 КПК України, внаслідок чого останньому необгрунтовано призначено покарання з випробуванням.
Прокурор вказує на те, що суд першої інстанції не навів переконливих доводів щодо можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.
Апелянт зазначає, що також судом достатньою мірою не враховано особу винного, конкретні обставини та ступень суспільної небезпеки злочину, його зухвалість, не надано оцінки низці обставин, які мають істотне значення для призначення законного та справедливого покарання, оскільки ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, основним об`єктом якого є нормальна діяльність та авторитет правоохоронних органів, а додатковим - здоров`я особи, що, на думку апелянта, свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим противоправного діяння.
Крім того, прокурор вказує на те, що вказаний злочин вчинено ним майже одразу після вчинення іншого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
На думку апелянта, конкретні обставини кримінального правопорушення вказують на вкрай зухвалий характер дій обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 , не зважаючи на молодий вік, тривалий час зневажливо ставився до працівників поліції, після цього, використовуючи нікчемний привід, знаходячись у приміщенні відділення поліції, на законні вимоги працівника поліції здійснив насильницькі дії стосовно поліцейського сектору реагування патрульної поліції Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 , який перебував при виконанні службових обов`язків у форменому одязі.
На переконання прокурора, наведені обставини вкрай негативно характеризують обвинуваченого, як агресивну особу, схильну до вчинення насильницьких кримінальних дій, свідчать про зневаження ним закону та осіб, які його представляють.
Окрім того апелянт зазначає, що судом не було належним чином враховано факт того, що обвинувачений вчинив обидва злочини у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу є обставиною, що обтяжує покарання.

Потерпілий ОСОБА_12 , та представник потерпілого ТОВ "Фора", будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду провадження не подавали, в зв`язку з чим та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 та просила вирок суду скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції, зважаючи, зокрема на допущені істотні порушення вимог КПК України при розгляді провадження, а саме, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, адже, на думку прокурора обвинуваченим не визнавались фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України; заслухавши пояснення захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, як з її уточненнями , так і без, та просили вирок суду залишити без змін, заслухавши виступ учасників в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши обсяг доказів, які підлягають дослідженню щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних особи обвинуваченого.
За змістом ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.
З аналізу ст. 349 КПК України можна виділити такі умови для проведення судового розгляду в порядку ч. 3 вказаної статті: 1) відсутність заперечень учасників судового розгляду щодо застосування процедури розгляду, передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України; 2) погодження сторін із фактичними обставинами справи; 3) добровільність та істинність їхніх позицій; 4) переконаність суду в правильності розуміння сторонами обставин, що не оспорюють ся, і позбавлення права на апеляційне оскарження.

Відсутність заперечень розуміється як погодження сторін судового розгляду із недоцільністю дослідження доказів у провадженні через те, що ніхто не оспорює ці факти. Визнання фактичних обставин істинними означає сприйняття їх такими, що відповідають реальній дійсності й достатніми для доведення винуватості обвинуваченого. Суд зобов`язаний перевірити добровільність та істинність позиції сторін, які виявляються в особистісному волевиявленні на основі внутрішнього переконання й відсутності психічного або фізичного впливу на учасників судового процесу, а також розтлумачити наслідки застосування скороченого судового розгляду. Ці умови є обов`язковими, їх недотримання робить проведення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України незаконним.

Проте, суд першої інстанції цих вимог кримінального процесуального закону на думку колегії суддів не дотримався.
Розглядаючи кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, погодився із висунутим обвинуваченням, фактичні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень не заперечував. Суд зазначив, що з врахуванням наведеного, визнає недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженню.
Проте, з аудіозапису судового засідання за 24.07.2019 року вбачається, що після оголошення прокурором обвинувального акта, судом ОСОБА_7 не було роз`яснено в чому він обвинувачується, а лише з`ясовано чи визнає він себе винуватим в інкримінованих йому правопорушеннях та чи бажає давати суду показання. Крім того, суд не з`ясував розуміння ОСОБА_7 фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, що підтверджується показаннями обвинуваченого в суді першої інстанції, який по обставинах кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України пояснив, що взяв у магазині "Фора" пляшку віскі, яку випив на вулиці. При цьому, інших обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, таких, як час, спосіб, вартість викладеного та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, які можуть впливати і на кваліфікацію дій обвинуваченого, жодним з учасників процесу не з`ясовувалось у обвинуваченого.
Більш того, з показань обвинуваченого, які він надав суду по іншому інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України вбачається, що після того, як ОСОБА_7 привезли до відділу поліції, у нього розпитували обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, проте, він відповідей не надавав та весь час мовчав. На це працівник поліції спочатку легенько його вдарив, а через деякий час працівник поліції вдарив обвинуваченого об стіну так, що у останнього аж в очах потемніло. На такі дії поліцейського, обвинувачений рефлекторно вдарив працівника поліції, спричинивши йому тілесні ушкодження.
Більш того, з виступу в суді першої інстанції захисника вбачається, що він просив взяти суд до уваги те, що злочинні дії ОСОБА_7 були спровоковані працівниками поліції.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений надав аналогічні пояснення, які давав і суду першої інстанції.
На переконання колегії суддів, аналіз даних технічного запису перебігу судового засідання, де зафіксовані показання обвинуваченого, надані суду першої інстанції, пояснення обвинуваченого під час апеляційного розгляду, спростовують висновок суду першої інстанції про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, які викладені у формулюванні обвинувачення, оскільки з пояснень обвинуваченого не вбачається, що він правильно розумів зміст цих обставин, а відтак, не свідчать про добровільність його позиції щодо обставин, викладених в обвинувальному акті.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а тому вирок суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 та ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду в суді першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідити обставини провадження і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
При цьому, враховуючи, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог КПК України, які позбавили суд можливості постановити законне та обґрунтоване рішення, о колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, не має права вирішувати наперед питання про правильність застосування судом першої інстанції вимог ст. 75 КК України, застосування якої при призначенні обвинуваченому покарання оскаржувалось прокурором в апеляційній скарзі. А тому, такі посилання прокурора слід перевірити під час нового розгляду судом першої інстанції.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, як така, що містила вимогу про скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Ржищівського міського суду Київської області від 24.07.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4