Справа № 462/5732/19
провадження 1-кс/462/2642/19
У Х В А Л А

06 листопада 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, щодо майна якої накладено арешт ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002750 від 04.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КПК України,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 01.11.2019 року звернувся в інтересах ОСОБА_3 до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова із клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Phaeton», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 06.09.2019 року у кримінальному провадженні №0002750.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002750 від 04.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. В межах даного провадження за клопотання слідчого слідчим суддею Залізничного районного суду м.Львова 06.09.2019 року було накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Phaeton», номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки у цьому кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії з використанням належного ОСОБА_3 автомобіля, то вважає, що підстав для подальшого арешту цього транспортного засобу немає, просить скасувати арешт та повернути ОСОБА_3 автомобіль, який потрібний йому для пересування та ведення підприємницької діяльності.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити.
Слідчий, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.
Дослідивши доводи ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0002750, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 06.09.2019 у рамках кримінального провадження №0002750 було накладено арешт на речовий доказ - автомобіль марки «Volkswagen Phaeton», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 .
В ході проведення досудового розслідування 07.10.2019 року були призначені автотехнічна та транспортно-трасологічна експертизи вказаного автомобіля, проведення яких на даний час завершено.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на автомобіль, що є власністю ОСОБА_3 , вже проведено ряд необхідних слідчих дій з автомобілем та слідчий, будучи обізнаним про клопотання адвоката ОСОБА_4 , жодних заперечень проти скасування арешту вказаного автомобіля не надав, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для задоволення клопотання та скасування арешту майна ОСОБА_3 автомобіля марки «Volkswagen Phaeton», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Керуючись ст.174 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Volkswagen Phaeton», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , накладений згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 06.09.2019 у рамках кримінального провадження №0002750 від 04.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1