У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 201/5691/19
Провадження № 1-кс/201/10762/19

23 вересня 2019 року м Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 0001049 від 26 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді від 02 травня 2019 року у справі № 201/5012/19 в рамках кримінального провадження 0001049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якій заявник просила суд скасувати арешт з житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, який на праві власності належить ОСОБА_3 , НОМЕР_1 .

В обгрунтування своєї заяви про скасування арешту з майна, власник майна ОСОБА_3 посилається на те, що 13 вересня 2019 року постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0001049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, однак арешт накладений ухвалою слідчого суді скасовано не було чим порено її право власника.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання заяви за її відсутності, наполягала на скасуванні арешту з її майна.

Слідчий на виклик суду не з`явився, однак надав для дослідження в судовому засіданні матеріали кримінально провадження № 0001049 від 26 квітня 2019 року.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінального провадження № 0001049, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів заяви, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2019 року за клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001049 від 26.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження та розпоряджатися об`єктом житлової нерухомості: житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, який на праві власності належить ОСОБА_3 , НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001049 від 26 квітня 2019 року, старший слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 13 вересня 2019 року виніс постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, яка мотивована тим, що під час досудового розслідування, було встановлено, що майном, а саме будинком за адресою вул. Сірка буд. 102 в м. Дніпро, ніхто не заволодів, та потерпілим матеріальних збитків не завдано. Указане рішення ніким не скасовано.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 0001049 від 26 квітня 2019 року задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчудження та розпорядження об`єктом житлової нерухомості накладений ухвалою слідчого судді від 02 травня 2019 року в кримінальному првоадженні № 0001049 від 26 квітня 2019 року з житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, який на праві власності належить ОСОБА_3 , НОМЕР_1

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1