Постанова
Іменем України

17 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 592/6120/16-к
провадження № 51-7127 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2017 року, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено покарання у виді позбавлення волі за: ч. 1 ст. 185 КК на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 190 КК 3 роки; за ч. 2 ст. 186 КК 4 роки.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року рахувати один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно з вироком, 27 квітня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , який належить батькам потерпілої ОСОБА_7 , таємно викрав майно потерпілої на загальну суму 2 508, 66 грн.
15 вересня 2015 року, о 12.00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні гуртожитку ДПТНЗ «Сумський центр ПТО з дизайну та сфери послуг», розташованого за адресою м. Суми, пр. Курський, 139, зловживаючи довірою, заволодів золотою каблучкою, вартістю 688,52 грн, яка належала неповнолітнійОСОБА_8 .
Цього ж дня, о 12.05 год, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного гуртожитку, зловживаючи довірою, заволодів золотою каблучкою, вартістю 480, 51 грн, яка належала потерпілій ОСОБА_9 .
Він же, 07 жовтня 2015 року, о 23.30 год, перебуваючи у приміщенні гуртожитку за вищевказаною адресою, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_10 , заволодів належним їй мобільним телефоном «FLY IQ 4404», вартістю 1 238 грн.

08 жовтня 2015 року о 12.10 год, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного гуртожитку, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_9 , повторно, заволодів належним їй мобільним телефоном «LЕNOVO S 650», вартістю 2 222, 22 грн.

Він же, 11 жовтня 2015 року, о 07.30 год, перебуваючи у приміщенні вищевказаного гуртожитку, діючи повторно, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_11 , заволодів належним їй мобільним телефоном «Xiaomi Red Rice 2А», вартістю 1 892,57 грн.

Цього ж дня, о 07.40 год, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного гуртожитку, зловживаючи довірою, повторно заволодів мобільним телефоном «FLY IQ 4404», вартістю 1 251 грн, який належав потерпілій ОСОБА_12 .
Крім того, 11 жовтня 2015 року о 00.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного гуртожитку, зловживаючи довірою, повторно заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy star 2», вартістю 900 грн., який належав потерпілій ОСОБА_13
27 червня 2016 року, о 09.45 год, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 10 по вул. Набережній р. Стрілки в м. Суми, діючи повторно, зловживаючи довіроюпотерпілої ОСОБА_14 , заволодів належним їй мобільним телефоном «Huawei Ascend G7 L01» з карткою пам`яті, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 1746,20 грн.

Він же, 08 липня 2016 року, о 17.00 год, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою, повторно, заволодів насосом «AL-KO Jet F1300», вартістю 2 906 грн, який належав потерпілій ОСОБА_15 .
Крім того, 02 вересня 2016 року, о 23.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 26 «А» по вул. Засумській в м. Суми, вихопив з рук потерпілої ОСОБА_16 мобільний телефон «Mіscrosoft Lumia 640 3G», яким відкрито заволодів, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 2 987,12 грн.

Він же, 03 вересня 2016 року о 08.40 год, перебуваючи в будинку АДРЕСА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_17 , повторно, заволодів належним йому мобільним телефоном «LЕNOVO А 369і», вартістю 867 грн.
Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 21 березня 2018 року змінив вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 . На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення період з 21 червня 2017 року по 21 березня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає неправильним висновок апеляційного суду щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 рокута безпідставним зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу та просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду
Згідно із ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК у касаційному порядку не оскаржуються.
Доводи касаційної скарги прокурора про те, що апеляційний суд безпідставно застосував до засудженого положення ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас, частиною 3 статті 4 цього закону передбачено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 5 статті 72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно висновків, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, норма ч. 5 ст. 72 КК про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права.

Закон України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, яким внесено зміни до ст. 72 КК, є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У той же час Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це зазначено у частинах 2, 3 ст. 4 КК.

Якщо особа вчинила злочин у період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія закону).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК не допускається.

Із матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочини у період з 27 квітня 2015 року по 03 вересня 2016 року, тобто до 20 червня 2017 року, тому під час зарахування засудженому попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає саме ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія закону).

Таким чином, апеляційний суд при постановленні свого рішення правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII, зарахувавши засудженому попереднє ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду, у касаційній скарзі не наведено. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, судом касаційної інстанції, не встановлено, тому касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року,
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню

не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3