ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР 27.05.2016 року за №0000071 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не судимого, призваного 18.03.2014 року по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим лейтенантом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.
Наказом командира оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №12 від 03.06.2014 ОСОБА_6 призначено на посаду офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог статей 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно положень статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», військовим посадовим особам Збройних Сил України, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Статтями 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято таї непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
У відповідності до функціональних обов`язків офіцера відділення комплектування, закріплених у «Положенні про ІНФОРМАЦІЯ_5 », затвердженого ІНФОРМАЦІЯ_6 25.05.2014, ОСОБА_6 відповідає за організацію військового навчання громадян, які плануються використовувати для комплектування Збройних Сил України та інших військ та зобов`язаний, здійснювати керівництво військовими навчаннями, організовувати і проводити методичну підготовку керівників військового навчання, організовувати взаємодію з органами управління і освіти, брати участь у роботі комісії райвійськкомату.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 був наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями, а отже є військовою посадовою особою та є суб`єктом корупційних кримінальних правопорушень.
Відповідно до абзацу 3 п. 41 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» затвердженого постановою Кабінету міністрів України №352 від 21.03.2002, з військового обліку призовників знімаються в тому числі особи, що визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та обов`язок їх дотримуватися ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно вчинив корупційний злочин, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднано з вимаганням, за наступних обставин.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 19.05.2016 року громадянин ОСОБА_8 звернувся до офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_6 з питанням законної можливості відстрочення призову на строкову військову службу свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який отримав повістку з викликом до вказаного військового комісаріату для проходження строкової військової служби, на що ОСОБА_6 повідомив, що законним шляхом вказане питання він вирішувати не бажає та висунув через ОСОБА_8 незаконну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_6 , звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою.
В подальшому, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів 02.06.2016 приблизно о 17 год. 00 хв., зустрівся з ОСОБА_6 біля ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 , будучи військовою посадовою особою, займаючи посаду офіцера відділу комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи тісні зв`язки з керівництвом районного комісаріату, можливість доступу до особових справ призовників, робочих документів щодо призову конкретних громадян на військову службу, в тому числі висновків військово-лікарських комісій та інших медичних документів щодо придатності громадян до військової служби, висунув ОСОБА_8 незаконну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 600 доларів США, за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 , на строкову військову службу, а також повідомив, що вказане питання він вирішить, шляхом втручання в роботу членів військово-лікарської комісії та створення надуманих проблем зі здоров`ям ОСОБА_9 , що в подальшому дозволить надати останньому відстрочку від призову на військову службу на певний час. Водночас ОСОБА_6 повідомив, що грошові кошти повинні бути наданні йому однією повною сумою та саме в іноземній валюті, а також те, що грошові кошти необхідно надати особисто йому в найкоротший термін, оскільки у випадку початку призову ОСОБА_9 на строкову військову службу, вирішення питання надання відстрочки буде коштувати набагато вище.
Надалі ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, 03.06.2016 приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи неподалік ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_6 , передав останньому, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 600 доларів США, які ОСОБА_6 вимагав у ОСОБА_8 , за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднано з вимаганням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав в інкримінованому злочині, просив виправдати його, пояснив, що 02.06.2016 року до нього приїхав його знайомий ОСОБА_10 та поросив допомогти його ( ОСОБА_11 ) знайомому, щоб останній пройшов медичну комісію у військкоматі. Він погодився провести знайомого ОСОБА_11 без черги до медичної комісії, також він погодився поговорити зі знайомим ОСОБА_12 , щоб дізнатися, чи є у знайомого ОСОБА_11 якісь легальні обставини, щоб йому надали відстрочку від несення військової служби, наприклад, якщо хворіє мати, то потрібна така-то довідка, міг порадити де взяти таку довідку, і таким чином особа могла законно отримати відстрочку від служби, тобто проконсультувати щодо законних підстав для відстрочки. Він не знав знайомого ОСОБА_12 , не знав прізвища знайомого, а дізнався лише в прокуратурі при пред`явленні йому підозри. 03.06.2016 йому подзвонив ОСОБА_10 , він вийшов з військкомату, і ОСОБА_10 сунув йому грошові кошти, після чого його було затримано. Кошти він взяв лише для того, щоб провести людину без черги для проведення медичного обстеження комісією і законної консультації, і все, більше ніяких дій він не бажав вчиняти і не міг вчинити. Ці кошти він хотів взяти лише для себе, нікому не збирався передавати кошти, використовувати своє службове становище не збирався та не міг. У військкоматі є медична комісія, яка приймає призовників та потім направляє по всім лікарням для проходження більш детальнішого медогляду. В медичній комісії завжди великі черги призовників, щоб отримати направлення для подальшого огляду. Він не входив до складу комісії, це не його обов`язки. До складу медичної комісії входять всі лікарі, які є. Призовну комісію району входить сім чоловік. Він не бажав, не збирався та не міг вплинути на медичну комісію чи на призовну комісію. Нічого він не вимагав ні від кого, в тому числі, від ОСОБА_11 . Перша зустріч у нього відбувалася зі ОСОБА_13 02.06.2016, до цього числа, зокрема, в травні 2016 року він взагалі не зустрічався зі ОСОБА_13 і не зідзвонювався з ним по телефону. Тобто спочатку ОСОБА_14 в травні 2016 року написав на нього заяву про нібито вимагання хабара, а потім вже 02.06.2016 року ОСОБА_10 зустрівся з ним. Потім 03.06.2016 ОСОБА_14 подзвонив йому та попросив, щоб він вийшов з військкомату. При цьому, взимку 2015-2016 року ОСОБА_10 прийшов до військкомату з документами та хотів влаштуватися на військову службу за контрактом, оскільки є офіцером запасу. Шматок приніс довідку, у якій зазначалось, що він має 3-4 судимості, тому ОСОБА_11 відмовили у прийнятті на службу. Потім, ОСОБА_14 йому дзвонив та просив якимось чином посприяти йому у прийнятті на військову службу. Однак, він відмовив ОСОБА_15 , а тому останній затаїв на нього злобу, зустрічав його у дворі та висказував йому про те, що вони друзі, однак він ( ОСОБА_6 ) не допоміг з влаштуванням на службу. Потім взимку він та ОСОБА_14 випадково зустрілися біля будинку ОСОБА_11 , коли він ( ОСОБА_16 ) з поліцейськими розносив повістки. Вони лише поздоровалися і все, розмови між ними не було.
Обвинувачений також зазначив, що надані стороною обвинувачення докази щодо проведення НСРД та їх результати, є недопустимими, оскільки не були відкриті йому в порядку ст. 290 КПК України. Дії ОСОБА_12 були навмисно направлені на провокацію та перекручування обставин, з метою притягнення його до кримінальної відповідальності на ґрунті неприязних відносин до нього, оскільки, як пояснив сам ОСОБА_10 в судовому засіданні, це була помста за його брата ще з 2014 року, оскільки він нібито хотів призвати в армії брата ОСОБА_11 . Також ОСОБА_10 пояснив в суді, що бажав отримати вигоду при вирішенні питання щодо не призову його знайомого. ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пояснили, що вирішити питання щодо призову вони просили ОСОБА_12 лише законним шляхом, плати нічого не збиралися.

Дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, перевіривши їх на предмет належності, допустимості, достатності, оцінивши їх в сукупності, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, приходить до наступних висновків.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 по пред`явленому обвинуваченню за ч. 3 ст. 368 КК України були надані такі докази:

Показання свідків:

- свідок ОСОБА_8 (який також допитувався повторно 22.03.2019) пояснив, що він раніше працював в органах міліції. ОСОБА_6 він знає давно, навчались у одній школі, але в різних класах, проживали в одному домі, спілкувалися між собою на рівні «привіт і до побачення», в дружніх стосунках не перебували. Одного разу при спілкуванні ОСОБА_6 повідомив йому де і ким він працює, обмінялися телефонними номерами.
У нього є знайомий ОСОБА_19 , який живе з молодшим рідним братом - ОСОБА_20 та мамою. Він користується послугами ОСОБА_21 , оскільки той працює електриком, допомагав йому ремонт робити, вони і далі допомагають один одному.
В середині травня 2016 року ОСОБА_21 повідомив йому, що брат ОСОБА_22 призивного віку, попрохав допомоги, щоб не приходили повістки або брата не призвали взагалі, щоб брат взагалі десь «загубився», оскільки три рази приходили повісти, мати після операції, турбується. ОСОБА_21 повідомив, що готовий вирішити дане питання за гроші, тобто ОСОБА_21 або зайняв би кошти у нього ( ОСОБА_8 ), або відпрацював би ці кошти, виконавши у нього ( ОСОБА_8 ) якусь роботу. Він ОСОБА_21 пообіцяв допомогти.
Він згадав, що ОСОБА_23 працює у ІНФОРМАЦІЯ_8 , зателефонував ОСОБА_16 , на що той відповів, що це не телефонна розмова та запропонував зустрітися. При зустрічі він спитав у ОСОБА_24 , як вирішити дане питання і скільки це буде коштувати. ОСОБА_23 пообіцяв щось зробити по медицині і для вирішення цього питання потрібно приблизно 1000 доларів. Він відповів, що у людини таких коштів не має, він називав ОСОБА_16 прізвище ОСОБА_22 . ОСОБА_23 не вимагав кошти, а просто сказав, що це буде коштувати приблизно 1000 доларів. Цю розмову він переказав ОСОБА_21 та його матері, сказав, що для вирішення цього питання потрібно 600 доларів. Мати ОСОБА_21 сказала, що у неї немає таких коштів. ОСОБА_21 погодився шукати такі кошти. ОСОБА_21 розумів, що такі дії ОСОБА_16 є незаконними. ОСОБА_21 просив зайняти йому 500 доларів для вирішення цього питання. Він сказав, що якщо ж ні, то значить необхідно повідомити в правоохоронні органи, щоб ОСОБА_16 «хлопнули» і все.
Він особисто вирішив звернутися до правоохоронних органів та «прихлопнути» ОСОБА_6 . Зробив він це з тих спонукань, що ще в 2014 року ОСОБА_23 повідомив йому, що буде призивати його молодшого брата - ОСОБА_25 1985 року народження, щоб той пішов служити, повістку принесе йому брату. ОСОБА_23 вимагав від нього 2000-3000 доларів для вирішення питання щодо непризову його брата, вимагав такі кошти, оскільки знає, що його мати працює за кордоном. Тому ще з того часу він хотів за свого брата «прихлопнути» ОСОБА_6 , він був готовий за свого брата «зжерти» ОСОБА_26 . Якби ОСОБА_23 тоді не чіпав та не тероризував його брата з приводу вручення повісток на службу, то він взагалі би не звертався до ОСОБА_16 з приводу свого знайомого ОСОБА_21 і не звертався б в правоохоронні органи з заявою. Це була помста за свого брата.
В травні 2016 року він написав заяву до правоохоронних органів, що ОСОБА_23 вимагає 1000 доларів за цю комбінацію відносно ОСОБА_21 . Внесли відомості до ЄРДР. Отримали хвалу суду для проведення оперативних дій. 02.06.2016 він приїхав до правоохоронців, щоб піти зустрітися з ОСОБА_27 вже в рамках справи. Йому причепили камеру, мікрофон. Перед тим як на нього одягали спецтехніку, його ніхто не обшукував. Потім, він подзвонив ОСОБА_28 , який повідомив, що він перебуває біля військкомату. Він підійшов, поспілкувався з ОСОБА_27 , з`ясував ціну за не призов, яка склала 600 доларів США. Про другу зустріч в рамках справи він також домовився по телефону. В 15 годин на нього надягли спецтехніку. Перед зустріччю з ОСОБА_27 , в кабінеті, присутності понятих йому під розписку вручили 600 доларів США, з яких зняли копію, переписали номери, помітили. Він пішов на зустріч з ОСОБА_29 . Зустрілися вони біля входу в військкомат, поспілкувалися, після чого він поклав ОСОБА_28 в чохол з телефону 600 доларів. ОСОБА_23 зверху поклав свій телефон і вони вийшли з арки, гроші ОСОБА_23 не перераховував, попрохав його продублювати та скинути СМС з даними особи, щодо якої потрібно вирішити питання. Потім він пішов до машини, а ОСОБА_16 затримали правоохоронці.
Він розумів, що у сім`ї ОСОБА_21 немає коштів, щоб вирішити питання щодо непризову молодшого брата ОСОБА_21 , мати жила на 2500 грн. в місяць. Однак, при першій зустрічі він спитав ОСОБА_24 : скільки буде коштувати вирішення цього питання, оскільки він хотів допомоги брату ОСОБА_21 , щоб в подальшому ОСОБА_21 допоміг йому, ОСОБА_21 потрібен був йому. Він міг сам знайти кошти для вирішення питання з призовом ОСОБА_22 , а мати сказала, що протягом декількох місяців могла повернути кошти, зайняла в кредит.

- Свідок ОСОБА_30 пояснив, що він брав участь у якості понятого при проведенні слідчих дій. В кабінеті слідчого управління він бачив як помічали гроші, 600 доларів США купюрами по 100, записували номера купюр, показали, що вони горять зеленим кольором при освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням. Потім попрохали бути присутнім при обшуку Московського районного військкомату м. Харкова, бачив як шукали документи відносно особи, при проведені обшуку він ходив і боявся, не пам`ятає, підписував він чи ні якісь документи. Передачу грошових коштів та затримання ОСОБА_24 він не бачив. Ні яких документів, які встановлювали б його особу, при проведенні слідчих дій, при ньому не було.

- Свідок ОСОБА_31 пояснив, що він був понятим при затриманні ОСОБА_24 , бачив як ОСОБА_28 повідомили в чому його обвинувачують, запропонували видати усі наявні речі, ОСОБА_23 з лівої кишені джинсів дістав телефон, з чохла телефону випали 600 доларів, купюрами по 100 доларів США. Це все документально записувалось, протоколи він підписував.

- Свідок ОСОБА_32 пояснив, що у нього є молодший брат, який не служив в армії. Він знайомий з ОСОБА_8 давно. Одного разу вони сиділи та випивали, він поцікавився, чи є у нього знайомі у військкоматі, щоб вирішити питання щодо білого білета чи військового, щоб молодший брат не пішов служити, прохав вирішити ці питання законно, без криміналу, без грошей, оскільки у нього їх на той час не було, так як хворіла мати. ОСОБА_10 повідомив, що є в нього такий знайомий, може поцікавитись, як це можна вирішити. Через деякий час ОСОБА_10 повідомив, що він до когось звертався та його знайомий повідомив, що це питання можливо вирішити за 600 доларів. Він повідомив, що йому нічого не потрібно, потім ОСОБА_10 йому повідомив, що буде писати заяву на ОСОБА_26 . З ким ОСОБА_10 намагався вирішити питання йому не відомо. Що було надалі йому також не відомо, оскільки він вирішив сховати свого брата та вони разом поїхали до Російської Федерації.

- Свідок ОСОБА_9 пояснив, що йому приходили повістки з викликом до військкомату, особисто він їх не отримував, а знаходив то на вікні, то у дверях, коли як. У нього є старший брат ОСОБА_33 , який спілкувався з ОСОБА_34 , який мав зв`язки та міг вирішити дане питання, оскільки він працював в міліції. В травні 2016 року біля першого під`їзду по вул. Гарібальді, 26, о 10 годинку ранку він з братом підійшли до ОСОБА_35 , брат їх познайомив та вони стали спілкуватися у трьох. Він звернувся до ОСОБА_36 з питанням, щоб законним шляхом, уникнути призиву до армії, оскільки бажав працювати. ОСОБА_37 повідомив йому, що можливість вирішити це питання є, обіцяв дізнатися, потім прийшов та повідомив, що попросили 600 доларів. Він повідомив, що по-перше, в нього немає таких грошей, а по-друге не давав би гроші. Після чого, ОСОБА_37 йому повідомив, що буде писати заяву на ОСОБА_6 , йому стало надалі все це не цікаво. Взагалі з цього приводу він спілкувався з ОСОБА_38 три рази. Нікому він не хотів надавати кошти за вирішення питання щодо непризову до армії - це ініціатива була ОСОБА_36 .

письмові докази обвинувачення:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000071 від 27.05.2016 року, у якому зазначено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи службовою особою, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь направлених на власне незаконне збагачення шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, 03.06.2016 приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи неподалік ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 600 доларів США (станом на 03.06.2016, відповідно до курсу валют національного банку України 15000 грн.)., які ОСОБА_6 вимагав у ОСОБА_8 , за вирішення питання щодо не призову ОСОБА_9 на строкову військову службу (т.1 а.с. 13);
- рапорт старшого оперуповноваженого 2 відділу ГВ БКОЗ Управління СБУ в Харківській області від 26.05.2016 №70/14-5311, у якому вказано, що отримано інформацію щодо військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_9 , зокрема, ОСОБА_6 та інших військовослужбовців цього РВК, які вимагають від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США за сприяння в ухиленні від призову на строкову службу (т. 2 а.с. 134,135)

- положення про Московський районний військовий комісаріат, затверджене 25.05.2014 року, згідно з яким у функціональні обов`язки офіцера відділення комплектування ( ОСОБА_6 ) передбачено, що він відповідає за організацію військового навчання громадян, які плануються використовувати для комплектування Збройних Сил України та інших військ та зобов`язаний, здійснювати керівництво військовими навчаннями, організовувати і проводити методичну підготовку керівників військового навчання, організовувати взаємодію з органами управління і освіти, брати участь у роботі комісії райвійськкомату (т. 2 а.с. 18-127, 73-74);
- дані про особу ОСОБА_6 , а саме копія паспорта, службова характеристика, довідки з наркологічного та психіатричного диспансерів, довідка про несудимість (т. 1 а.с. 141-147);
- рішення ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.04.2016 №228 «Про проведення призову громадян України на строкову військову службу у 2016 році в АДРЕСА_2 » (т. 1 а.с. 148-149),
- витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.04.2016 року №26 «Про черговий призов громадян на строкову військову службу до Збройних Сил України» (т. 1 а.с. 150-151);
- повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.08.2016 року про те, що призовник ОСОБА_9 1990 р.н. перебуває на військовому обліку, йому була надана відстрочка від призову до 30.06.2009 року. Після закінчення відстрочки по повісткам до райвійськкомату не з`являвся (т. 1 а.с. 110);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 03.06.2016 року, з якого вбачається, що в присутності понятих був затриманий ОСОБА_6 , під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено речі: мобільний телефон «Lenovo P 780» чорного кольору, чохол від телефону «Lenovo P 780» чорного кольору, телефон «Samsung Duos» чорного кольору, ключі від автомобілю з брелком від сигналізації, ключі від кабінету у зв`язці з брелком, затискач для грошей, грошові кошти в сумі 706 грн., грошові кошти в сумі 600 доларів США купюрами в кількості 6 штук номіналом по 100 доларів; також знято змиви з рук затриманого (т. 1 а.с.96-100);
- висновок експерта № 22 від 24.06.2016 року, згідно з яким, на поверхні грошових купюр сумою 600 доларів США, на двох ватних тампонів зі змивами з долонь рук ОСОБА_6 , на зовнішній і внутрішній поверхні чохла від мобільного телефону і на ватному тампоні, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює яскраво-зеленим кольором. На поверхні контрольного ватного тампону нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні. Нашарування спеціальної хімічної речовини, що вилучені на поверхні грошових купюр сумою 600 доларів США, нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивом з долонь рук ОСОБА_6 , нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні чохла від мобільного телефону, мають спільну родову належність між собою, а також зі спеціальною хімічною речовиною, представленою у якості зразка помітки купюр на поверхні ватного тампону (т. 1 а.с. 101-105);
- висновок експерта № 321 від 11.08.2016 року, згідно з яким на грошові знаки США номіналом 100 доларів у кількості 6 штук (з відповідними серіями та номерами) - відповідають за способом друку та спеціальними елементами захисту грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, офіційний випуск яких здійснює Федеральна резервна система США (т. 1 а.с. 106-109);
- протокол огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.06.2016 року, з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_39 та ОСОБА_40 оглянуті та зняті копії з грошових коштів у сумі 600 доларів США номіналом по 100 доларів США. Вісі купюри помічені за допомогою спеціального невидимого барвника з обох боків. З вказаного барвника взятий зразок порошку за допомогою ватного тампону (т. 1 а.с. 92-95);
- протокол про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 03.06.2016 року, згідно з яким старший оперуповноважений ГВ БКОЗ Управління СБУ в Харківській області, на виконання доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону (вих. № 171т від 31.05.2016 року) про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 36 КПК України, щодо проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, склав даний протокол. 03.06.2016 з 12 год. 35 хв. до 13 год. 10 хв. на підставі вищезазначеного доручення про проведення контролю за вчиненням злочину - спеціального слідчого експерименту в будівлі Управління СБ України в Харківській області, ним здійснено огляд, помітку, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр в сумі 600 доларів США номіналом по 100 доларів. Виконуючи умови ОСОБА_8 щодо передачі неправомірної вигоди в сумі 600 доларів США, за попередньою домовленості, він 03.06.2016 року біля 16 год. 45 хв. зустрівся з ОСОБА_6 біля Московського РВК м. Харкова. ОСОБА_6 запросив останнього пройти з ним по вулиці Чубаря де в одному із дворів отримав від нього, приблизно о 16 год. 50 хв., зазначену суму неправомірної вигоди за сприяння в ухиленні від призову на строкову службу. Після чого злочинна діяльність ОСОБА_6 була припинена працівниками правоохоронних органів (т. 1 а.с. 117-118);
- протокол за результатами НСРД аудіо-, відеоконтролю від 02.06.2016 року особи стосовно ОСОБА_6 ,. згідно з яким старшим оперуповноваженим відділу ГВ БКОЗ Управління СБУ в Харківській області у службовому кабінеті за результатами проведення відділом оперативного документування негласної слідчої (розшукової) дії, на виконання доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (№ 176т від 31.05.2016р.), на підставі ст. 8 Закону України «Про оперативно - розшукової діяльність» та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області вих. реєстр. № 3934т від 31.05.2016р. на проведення аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_6 , складено цей протокол про те, що зміст інформації, отриманої в ході проведення заходу - аудіо контролю 02.06.2016p., зафіксовано розмову між ОСОБА_8 та ОСОБА_41 , яка відбулася біля Московського РВК м. Харкова з приводу неправомірної вигоди у сумі 600 доларів США за сприяння в ухиленні від призову на строкову службу знайомого ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 119-121)
- протокол за результатами НСРД аудіо, відео контролю від 03.06.2016 особи стосовно ОСОБА_6 , згідно з яким старшим оперуповноваженим відділу ГВ БКОЗ Управління СБУ в Харківській області у службовому кабінеті за результатами проведення відділом оперативного документування негласної слідчої (розшукової) дії, на виконання доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (№ 176т від 31.05.2016р.), на підставі ст. 8 Закону України «Про оперативно - розшукової діяльність» та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області вих. реєстр. № 3934т від 31.05.2016р. на проведення аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_6 , складено цей протокол про те, що в ході проведення аудіоконтролю 03.06.2016р. зафіксовано розмову між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , яка відбулася на вул. Чубаря м. Харків, поблизу Московського РВК м. Харкова та отримання ОСОБА_27 від ОСОБА_8 неправомірної вигоди у сумі 600 доларів США (т. 1 а.с. 122-124)
- оптичний диск DVD-R № 9150/ГВ «К», таємно; картка пам`яті micro SD 8,0 №9153/ГВ «К», таємно; картка пам`яті micro SD 8,0 № 9154/ГВ «К», таємно; картка пам`яті micro SD 4,0 № 9157/ ГВ «К», таємно; - аудіокасета С-90 № 9159/ ГВ «К», таємно, на яких знаходяться вищевказані матеріали оперативного заходу аудіо-. відео- контролю особи (т. 1 а.с. 132);
- диск DVD-R (реєстр. № 9151/ГВ «К» від 06.06.2016, таємно) та протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 від 29.06.2016 року, згідно з яким старшим оперуповноваженим відділу ГВ БКОЗ Управління СБ України в Харківській області у службовому кабінеті за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, на виконання доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (№ 176т від 31.05.2016р.), на підставі ст. 8 Закону України «Про оперативно - розшукової діяльність» та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області вих. реєстр. № 3932т від 31.05.2016р. на проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 за номером абонента в період з 02.06.2016р. по 22.06.2016р., складено протокол, в якому зафіксовано 02 та 03 червня 2016 року телефонні розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з приводу зустрічей (т. 1 а.с. 126-128, 129)
- диск DVD-R (реєстр. № 9152/ГВ «К» від 06.06.2016, таємно) та протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_42 від 29.06.2016 року, згідно з якими не отримані дані, які можуть бути використані як джерело доказів (т. 1 а.с.130,131);

- постанова прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №170т (розсекречена прокурором 21.09.2017) про проведення контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту, згідно з яким вирішено проводити спеціальний слідчий експеримент стосовно ОСОБА_6 з метою перевірки спрямованості намірів останнього та спостереження за його поведінкою, враховуючи, що наявні відомості, що останній вимагає у ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 1000 доларів США за сприяння в ухиленні від призову на строкову службу (т. 2 а.с. 3-4);
- доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №171т (розсекречено прокурором 21.09.2017) про проведення негласних слідчих дій у порядку ст.. 36 КПК України з приводу проведення контролю за вчиненням злочину спеціальний слідчий експеримент відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 5);
- клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 (розсекречено прокурором 21.09.2017) до апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с.6-7);
- клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 (розсекречено прокурором 21.09.2017) до апеляційного суду про надання дозволу на візуальне спостереження за ОСОБА_6 (т. 2 а.с.8-9);
- клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 (розсекречено прокурором 21.09.2017) до апеляційного суду про надання дозволу на встановлення аудіо-, відео контролю за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 10-11);
- клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 (розсекречено прокурором 21.09.2017) до апеляційного суду про надання дозволу на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 12-13)
- доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №176т (розсекречено прокурором 21.09.2017) на проведення негласних слідчих дій у порядку ст.. 36 КПК України відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 14);
- доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №177т (розсекречено прокурором 21.09.2017) на проведення негласних слідчих дій у порядку ст. 36 КПК України відносно ОСОБА_43 (т. 2 а.с. 15);

- ухвала Апеляційного суду Харківської області (далі АСХО) від 31.05.2016 року реєстр. №3932 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме інформації щодо змісту розмов, текстових повідомлень та деталізацій з`єднань із прив`язкою бо базових станцій абонента ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 138-139);
- ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр. №3933 про надання дозволу на візуальне спостереження за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 140-141);
- ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3934 про надання дозволу на встановлення відео та аудіо контролю за ОСОБА_6 (т. 2 а.с .142-143);
- ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3935 про надання дозволу на проведення негласної (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_42 (т. 2 а.с. 144-145).

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінивши надані ними докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 необхідно виправдати за недоведеності його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів.
Органом досудового розслідування для одержання доказів злочинної діяльності ОСОБА_6 проводились негласні слідчі (розшукові) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту 02 та 03 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 ; і ці слідчі дії проводились на підставі постанови прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №170т (розсекречена прокурором 21.09.2017) (т. 2 а.с. 3-4), а також на підставі доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №171т (розсекречено прокурором 21.09.2017) (т. 2 а.с. 5)
Відповідно до ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
Вказана постанова прокурора була розсекречена та надана (відкрита) стороні захисту лише в судовому засіданні 27.09.2017 року, однак 01.09.2016 року в порядку ст. 290 КПК України сторона обвинувачення не знайомила підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника з цими документами, зокрема, з постановою прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №170т та дорученням прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №171т.
Згідно з порядком, визначеним ст.ст. 258, 269 КПК України, дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відео контролю особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, за клопотанням прокурора чи слідчого за погодженням з прокурором, надається слідчим суддею, зазначеним в ст. 247 КПК України.
Також, органом досудового розслідування для одержання доказів злочинної діяльності ОСОБА_6 проводились негласні слідчі (розшукові) дії на підставі ухвал слідчого судді.
Разом з тим, ухвала слідчого судді АСХО від 31.05.2016 року реєстр. №3932 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 138-139), ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр. №3933 про надання дозволу на візуальне спостереження за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 140-141), ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3934 про надання дозволу на встановлення відео та аудіо контролю за ОСОБА_6 (т. 2 а.с .142-143), ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3935 про надання дозволу на проведення негласної (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_43 (т. 2 а.с. 144-145), - були розсекречені та надані (відкриті) прокурором стороні захисту лише 05.12.2017 року (т. 2 а.с. 136-137), однак 01.09.2016 року в порядку ст. 290 КПК України сторона обвинувачення не знайомила підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника з цими документами.
Також доручення прокурора від 31.05.2016 №171т, №176т, №177т, клопотання прокурора від 31.05.2016 до апеляційного суду щодо надання дозволу на проведення НСРД, були розсекречені прокурором 21.09.2017 року і долучені прокурором як докази в ході розгляду справи в судовому засіданні 27.09.2017 року.
Крім того, ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3935 про надання дозволу на проведення негласної (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_42 (т. 2 а.с. 144-145), доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №177т на проведення негласних слідчих дій у порядку ст. 36 КПК України відносно ОСОБА_43 (т. 2 а.с. 15), диск DVD-R (реєстр. № 9152/ГВ «К» від 06.06.2016, таємно) та протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_42 від 29.06.2016 року, згідно з якими не отримані дані, які можуть бути використані як джерело доказів (т. 1 а.с.130,131) є недопустимими доказами не лише у зв`язку з порушенням стороною обвинувачення порядку їх відкриття, передбаченого ст. 290 КПК України, а і стосуються іншої особи ОСОБА_44 , тому не є належним і допустимим доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
З огляду на положення ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року №12рп/2011 визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Враховуючи, що НСРД проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, ця сторона має їх у своєму розпорядженні, зокрема прокурор - процесуальний керівник цього розслідування. Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК прокурор має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування.
Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України в разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові 16 січня 2019 року (провадження 13-37кс18), за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази. Не відкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.
Обов`язковим елементом порядку отримання доказів в результаті НСРД є попередній дозвіл уповноважених суб`єктів ( слідчого судді,прокурора,слідчого) на їх проведення. Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати про неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.
За змістом норми ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, установленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
У рішенні Європейського суду «Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства» від 27 жовтня 2004 року йдеться про необхідність надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду, а саме зазначено, що, відповідно до вимоги справедливості, передбаченої статтею 6 Конвенції, прокуратура мала ознайомити захист з усіма доказами у справі як на користь, так і проти обвинуваченого, і те, що у вказаній справі цього не було зроблено, призвело до недоліків судового розгляду.
Разом із тим, відповідно до принципу рівності сторін, сторона обвинувачення не вправі приховувати, не надавати обвинуваченому матеріали, що перебувають у неї або доступні їй, які можуть допомогти обвинуваченому звільнитися від кримінальної відповідальності чи отримати менш суворий вирок. Це право (і, відповідно, обов`язок держави) було підтверджено у справі «Джасперс проти Сполученого Королівства» від16 лютого 2000 року. Таке правило стосується й матеріалів, які можуть викликати сумнів щодо доказів, наданих обвинувачем.
У даному випадку в контексті презумпції невинуватості вказане є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та свідчить про порушення права ОСОБА_45 на справедливий суд.

Приймаючи до уваги факт невідкриття в порядку ст. 290 КПК України стороною обвинувачення ухвал слідчого судді, постанови, клопотань та доручень прокурора, що були правовою підставою для проведення вищевказаних НСРД, то вищезазначені документи (письмові докази) та електронні носії сторони обвинувачення, а саме: протокол огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.06.2016 року (т. 1 а.с. 92-95); протокол про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 03.06.2016 року (т. 1 а.с. 117-118); протокол за результатами НСРД аудіо-, відеоконтролю від 02.06.2016 року особи стосовно ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 119-121); протокол за результатами НСРД аудіо, відео контролю від 03.06.2016 особи стосовно ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 122-124); оптичний диск DVD-R № 9150/ГВ «К», таємно; картка пам`яті micro SD 8,0 №9153/ГВ «К», таємно; картка пам`яті micro SD 8,0 № 9154/ГВ «К», таємно; картка пам`яті micro SD 4,0 № 9157/ ГВ «К», таємно; аудіокасета С-90 № 9159/ ГВ «К», таємно, на яких знаходяться вищевказані матеріали оперативного заходу аудіо-, відео- контролю особи (т. 1 а.с. 132); диск DVD-R (реєстр. № 9151/ГВ «К» від 06.06.2016, таємно) та протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 від 29.06.2016 року (т. 1 а.с. 126-128, 129); диск DVD-R (реєстр. № 9152/ГВ «К» від 06.06.2016, таємно) та протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_43 від 29.06.2016 року, згідно з якими не отримані дані, які можуть бути використані як джерело доказів (т. 1 а.с.130,131); постанова прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №170т про проведення контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту (т. 2 а.с. 3-4); доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №171т про проведення негласних слідчих дій у порядку ст.. 36 КПК України з приводу проведення контролю за вчиненням злочину спеціальний слідчий експеримент відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 5); клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 до апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с.6-7); клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 до апеляційного суду про надання дозволу на візуальне спостереження за ОСОБА_6 (т. 2 а.с.8-9); клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 до апеляційного суду про надання дозволу на встановлення аудіо-, відео контролю за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 10-11); клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 до апеляційного суду про надання дозволу на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 12-13); доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №176т на проведення негласних слідчих дій у порядку ст.. 36 КПК України відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 14); доручення прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 31.05.2016 №177т на проведення негласних слідчих дій у порядку ст. 36 КПК України відносно ОСОБА_43 (т. 2 а.с. 15); ухвала Апеляційного суду Харківської області від 31.05.2016 року реєстр. №3932 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 138-139); ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр. №3933 про надання дозволу на візуальне спостереження за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 140-141); ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3934 про надання дозволу на встановлення відео та аудіо контролю за ОСОБА_6 (т. 2 а.с .142-143); ухвала АСХО від 31.05.2016 року реєстр.№3935 про надання дозволу на проведення негласної (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_42 (т. 2 а.с. 144-145),
- є недопустимими доказами на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Відповідно до ч. 5 ст. 101 КПК України висновки експертів не можуть ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
Враховуючи, що грошові знаки США номіналом 100 доларів у кількості 6 штук, ватні тампони зі змивами з долонь рук ОСОБА_6 , внутрішній поверхні чохла від мобільного телефону і на ватному тампоні, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, були отримані в ході проведення НСРД і є наслідками проведення НСРД, - є недопустимими доказами з вищевказаних підстав (отримані з порушенням норм КПК України), і були піддані експертним дослідженням, то висновок експерта № 22 від 24.06.2016 року (т. 1 а.с. 101-105) та висновок експерта № 321 від 11.08.2016 року (т. 1 а.с. 106-109) є також недопустимим доказом, а тому не можуть покладатись в основу обвинувачення.

Положення про Московський районний військовий комісаріат, затверджене 25.05.2014 року, згідно з яким у функціональні обов`язки офіцера відділення комплектування ( ОСОБА_6 ) (т. 2 а.с. 18-127, 73-74), дані про особу ОСОБА_6 , а саме копія паспорта, службова характеристика, довідки з наркологічного та психіатричного диспансерів, довідка про несудимість (т. 1 а.с. 141-147); рішення ВК ХМР від 13.04.2016 №228 «Про проведення призову громадян України на строкову військову службу у 2016 році в АДРЕСА_2 » (т. 1 а.с. 148-149); витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.04.2016 року №26 «Про черговий призов громадян на строкову військову службу до Збройних Сил України» (т. 1 а.с. 150-151); повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.08.2016 року про те, що призовник ОСОБА_9 1990 р.н. перебуває на військовому обліку, після закінчення відстрочки по повісткам до райвійськкомату не з`являвся (т. 1 а.с. 110) не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 КК України, а лише констатують ті відомості, які в них містяться.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000071 від 27.05.2016 року (т.1 а.с. 13); рапорт старшого оперуповноваженого 2 відділу ГВ БКОЗ Управління СБУ в Харківській області від 26.05.2016 №70/14-5311, на підставі якого були внесені відомості до ЄРДР (т. 2 а.с. 134,135), - не є належними та достатніми доказами, які б доводили винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, за відсутності інших належних та допустимих доказів причетності обвинуваченого до вчинення злочину, передбаченого ст. 368 КК України.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 03.06.2016 року, згідно з яким в присутності понятих був затриманий ОСОБА_6 , під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено, зокрема, чохол від телефону «Lenovo P 780» чорного кольору, грошові кошти в сумі 600 доларів США купюрами в кількості 6 штук номіналом по 100 доларів; також знято змиви з рук затриманого (т. 1 а.с.96-100), - підтверджують лише факт вилучення у ОСОБА_6 вказаних коштів, які були вручені ОСОБА_8 при проведенні контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 03.06.2016 року, і результати проведення яких (результати НСРД), - визнані судом недопустимими доказами. Тому вилучення у ОСОБА_6 вказаних коштів не є достатнім, належним та допустимим доказом на підтвердження його винуватості у вчиненні злочину передбаченого ст. 368 КК України, оскільки не підтверджує, що ці кошти отримувались ОСОБА_6 саме як неправомірна вигода за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу. При цьому, обвинувачений категорично заперечував, що кошти були отримані за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу.

Оскільки результати проведення негласних слідчих дій судом визнано недопустимими доказами, а показання свідка (понятого) ОСОБА_30 , який приймав участь у якості понятого при проведенні НСРД 03.06.2016 року у вигляді огляду, помітки та вручення грошових купюр ОСОБА_8 , та показання ОСОБА_8 в частині проведення вказаних НСРД, - також не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

При цьому, показання свідка ОСОБА_30 та показання свідка ОСОБА_31 (який був понятим при затриманні ОСОБА_6 03.06.2016) не містять відомостей щодо обставин та умов безпосередньо спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з приводу неправомірної вигоди за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу, тобто вказані свідки не сприймали безпосередньо вказані обставини, тому показання понятих у вказаній частині не можуть бути визнані також належними доказами з огляду на положення ст.ст. 94, 97 КПК України.

При цьому, свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_9 пояснили, що до ОСОБА_8 вони звернулися вирішити питання щодо білого білета чи військового, щоб молодший брат не пішов служити, прохали вирішити ці питання законно, без криміналу, без грошей, оскільки у них грошей на той час не було. Через деякий час їм ОСОБА_10 повідомив, що він до когось звертався та його знайомий повідомив, що це питання можливо вирішити за 600 доларів. ОСОБА_32 та ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_15 , що їм нічого не потрібно, потім ОСОБА_10 повідомив, що буде писати заяву на ОСОБА_26 . З ким ОСОБА_10 намагався вирішити питання їм не відомо. Нікому ОСОБА_32 та ОСОБА_9 не хотіли надавати кошти за вирішення питання щодо непризову до армії - це була ініціатива ОСОБА_46 .

Більш того, свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_9 не брали участі безпосередньо при розмові між ОСОБА_6 та ОСОБА_47 , тобто не були свідками (очевидцями) розмови з приводу неправомірної вигоди за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу, і про зміст такої розмови ОСОБА_48 та ОСОБА_9 було відомо лише зі слів самого ОСОБА_49 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав в інкримінованому злочині, та пояснив, що перша зустріч у нього відбувалася зі ОСОБА_13 02.06.2016, до цього числа, а саме в травні 2016 року він взагалі не зустрічався зі ОСОБА_13 і не спілкувався з ним по телефону. Тобто спочатку ОСОБА_10 в травні 2016 року написав на нього заяву про нібито вимагання неправомірної вимоги, а потім вже 02.06.2016 року ОСОБА_14 зустрівся з ним. Він погодився провести знайомого ОСОБА_11 без черги до медичної комісії, також він погодився поговорити зі знайомим ОСОБА_11 , щоб дізнатися, чи є у знайомого якісь легальні обставини, щоб надали відстрочку від несення військової служби, наприклад, якщо хворіє мати, то потрібна така-то довідка, міг порадити де взяти таку довідку, і таким чином особа могла законно отримати відстрочку від служби, тобто проконсультувати щодо законних підстав для відстрочки. Він не знав знайомого ОСОБА_11 , не знав прізвища, а дізнався лише в прокуратурі при пред`явленні йому підозри. Кошти у ОСОБА_11 він взяв лише для того, щоб провести знайомого без черги для проведення медичного обстеження комісією і з приводу законної консультації, і все, більше ніяких дій він не бажав вчиняти і не міг вчинити. Ці кошти він хотів взяти лише для себе, нікому передавати ці кошти не збирався.

Самих лише показань свідка ОСОБА_8 про передачу вказаних грошових коштів ОСОБА_6 та факт вилучення у останнього вказаних грошових коштів, за відсутності допустимих доказів на підтвердження дотримання закону при проведенні контролю за вчиненням злочину, є недостатнім для переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у одержанні неправомірної вигоди за вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу.

При цьому, стороною обвинувачення не спростовано належними та допустимими доказами посилання обвинуваченого на те, що він погодився провести знайомого ОСОБА_12 без черги до медичної комісії, також він погодився поговорити зі знайомим ОСОБА_11 , щоб дізнатися, чи є у знайомого якісь легальні обставини, щоб надали відстрочку від несення військової служби, наприклад, якщо хворіє мати, то потрібна така-то довідка, міг порадити де взяти таку довідку, і таким чином особа могла законно отримати відстрочку від служби, тобто проконсультувати щодо законних підстав для відстрочки.

Також, оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 , суд враховує і відношення ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , оскільки свідок повідомив, що він особисто вирішив звернутися до правоохоронних органів та «прихлопнути» ОСОБА_6 . Зробив він це з тих спонукань, що ще в 2014 року ОСОБА_23 повідомив йому, що буде призивати його молодшого брата - ОСОБА_25 1985 року народження, щоб той пішов служити, повістку принесе йому брату. ОСОБА_23 вимагав від нього 2000-3000 доларів для вирішення питання щодо непризову його брата, вимагав такі кошти, оскільки знає, що його мати працює за кордоном. Тому ще з того часу він хотів за свого брата «прихлопнути» ОСОБА_6 , він був готовий за свого брата «зжерти» ОСОБА_26 . Якби ОСОБА_23 тоді не чіпав та не тероризував його брата з приводу вручення повісток на службу, то він взагалі би не звертався до ОСОБА_16 з приводу свого знайомого ОСОБА_21 і не звертався б в правоохоронні органи з заявою. Це була помста за свого брата.

Також, з письмових доказів наданих стороною обвинувачення вбачається, що ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів з заявою про вимагання ОСОБА_6 неправомірної вимоги у сумі 1000 доларів за вирішення вказаного питання. Однак, в ході судового розгляду справи при його допиті, останній повідомив, що ОСОБА_23 не вимагав кошти, а на його питання «скільки це буде коштувати», ОСОБА_23 просто сказав, що це буде коштувати приблизно 1000 доларів.

Також, необхідно врахувати, що показання ОСОБА_8 суперечать показанням свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_9 в тій частині, що свідки пояснили суду, що до ОСОБА_8 вони звернулися вирішити питання щодо білого білета чи військового, щоб молодший брат не пішов служити, однак прохали вирішити ці питання законно, без криміналу, без грошей, оскільки у них їх на той час не було. Після того, як ОСОБА_10 повідомив їм, що це питання можливо вирішити за 600 доларів, то вони ( ОСОБА_32 та ОСОБА_9 ) повідомили йому, що їм нічого не потрібно, вони не хотіли нікому надавати кошти за вирішення питання щодо непризову до армії - це була ініціатива ОСОБА_46 .

Вищевказане, викликає сумніви у достовірності показань свідка ОСОБА_8 як в частині його показань, які суперечать показанням свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_9 , так і в цілому, враховуючи ставлення ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , оскільки свідок хотів помститися за свого брата - ОСОБА_25 та хотів «прихлопнути» ОСОБА_6 . При цьому, варто також врахувати, що ОСОБА_25 в ході допиту в суді неодноразово зазначав, що він є колишнім міліціонером, тому йому відомі юридичні аспекти хабарництва.
Також, стороною обвинувачення не спростовані достатніми, допустимими, належними доказами доводи обвинуваченого, що в травні 2016 року він не зустрічався та не спілкувався зі ОСОБА_8 , в тому числі за допомогою телефону, а перша їх розмова та зустріч відбулась лише 02.06.2016 року. Він погодився провести знайомого ОСОБА_12 без черги до медичної комісії, також він погодився поговорити зі знайомим ОСОБА_12 , щоб дізнатися, чи є у знайомого якісь легальні обставини, щоб надали відстрочку від несення військової служби, наприклад, якщо хворіє мати, то потрібна така-то довідка, міг порадити де взяти таку довідку, і таким чином особа могла законно отримати відстрочку від служби, тобто проконсультувати щодо законних підстав для відстрочки, більше ніяких дій він не бажав вчиняти. Ці кошти він хотів взяти лише для себе, нікому передавати їх не збирався.

Допитаний за клопотанням захисту - свідок ОСОБА_51 пояснив, що ОСОБА_6 він знає по службовим обов`язкам, оскільки ОСОБА_16 перебував у нього в підпорядкуванні. В обов`язки ОСОБА_6 в момент призиву входило сповіщення та робота с молоддю (це до призивна підготовка та набор у вищий навчальний заклад). До призивна підготовка-це робота з призовниками та зі школами, тобто ОСОБА_6 працював з дітьми у школі та відбирав людей для набору у вищий навчальний заклад із категорії школярів. Призивом осіб до АТО ОСОБА_6 не займався, призовники взагалі не направляються в зону АТО. ОСОБА_6 займався сповіщенням, тобто врученням повісток. Сповіщення починається з направленням повісток, потім призовників обдзвонюють по телефону, якщо особа перебуває на місці, то за вказівкою ОСОБА_6 може віднести повістку за вказаною адресою. Якщо повістка вручена - горішок отримання вклеюється в матеріали особової справи призовника. На його думку, ОСОБА_6 ніяким чином не міг самостійно вирішити питання щодо звільнення від військової служби чи щодо відстрочки від призову, оскільки спочатку особа проходить військову медичну комісію, склад комісії оговорюється рішення міської ради, кінцеве рішення про придатність або не придатність виносить головний лікар районної призивної комісії, після цього дане питання ще розглядає військова комісія, потім свій підпис ставить глава районної призивної комісії. Тобто одна особа таке питання вирішити не може. ОСОБА_6 не входив та не міг входити в ці комісії, оскільки його посада це не дозволяла.

Отже, суд враховує, що лише самі показання свідка ОСОБА_8 за відсутності інших належних та допустимих доказів не можуть бути покладені судом в основу обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 КК України, отже, оцінивши наявні докази на предмет їх допустимості, належності, достатності, фактично обвинувачення ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_8 , які суперечать показанням ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, поза розумним сумнівом.

Стаття 62 Конституції України забезпечує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України не знайшло свого підтвердження, не надано переконливих доказів винуватості ОСОБА_6 , які б доводили поза розумним сумнівом винуватість останнього у вчиненому, а доводи сторони обвинувачення стосовно його винуватості у вчиненні інкримінованого злочину є сумнівними.

За клопотанням захисника обвинуваченого в ході судового розгляду справи 13.04.2018 року була призначена експертиза (т. 2 а.с. 165-166, 173-174).

Висновок судової лінгвістичної та психологічної експертизи від 25.09.2018 року проводився з приводу аналізу розмов між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , зафіксованих у протоколах за результатами проведення НСРД аудіо-, відео-контролю від 02.06.2016 (т. 1 а.с. 119-121), від 03.06.2016 (т.1 а.с. 122-124), від 29.06.2016 (т. 1 а.с. 126-128).

Враховуючи, що всі докази, отримані в ході результатів проведення НСРД аудіо-, відео-контролю, є недопустимими доказами з вищевказаних підстав, то дані, які містяться у висновку судової лінгвістичної та психологічної експертизи від 25.09.2018 року, є також недопустимими доказами відповідно до ч. 5 ст. 101 КПК України.

Крім того, така кваліфікуюча ознака як вимагання неправомірної вимоги не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами, оскільки навіть єдиний свідок обвинувачення ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_23 не вимагав кошти за вирішення питання щодо звільнення від проходження служби, а на його питання: «скільки це буде коштувати», ОСОБА_23 просто сказав, що це буде коштувати приблизно 1000 доларів.

Більш того, вимагання неправомірної вигоди (хабара) виключається, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, одержати незаконні пільги, переваги тощо. З показань самого свідка ОСОБА_8 вбачається, що останній був зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці ОСОБА_6 , прагнув обійти закон та досягти задоволення своїх незаконних інтересів з приводу можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу за відсутності законних підстав.

З приводу того, що ОСОБА_6 не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 368 КК України, оскільки навіть не міг вплинути на вирішення питання щодо можливості уникнення призову ОСОБА_9 на строкову військову службу, - суд зазначає наступне.

У відповідності до функціональних обов`язків офіцера відділення комплектування, закріплених у «Положенні про ІНФОРМАЦІЯ_5 », затвердженого ІНФОРМАЦІЯ_6 25.05.2014, ОСОБА_6 відповідає за організацію військового навчання громадян, які плануються використовувати для комплектування Збройних Сил України та інших військ та зобов`язаний, здійснювати керівництво військовими навчаннями, організовувати і проводити методичну підготовку керівників військового навчання, організовувати взаємодію з органами управління і освіти, брати участь у роботі комісії райвійськкомату.

Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами, зокрема, є особи, які постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 року N5, відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 був наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями, а отже є службовою особою, і хоча він не був наділений повноваженнями у вирішенні питання про відстрочення призову на військову службу призовника або про звільнення від проходження військової служби, однак ОСОБА_6 в силу своїх службових обов`язків міг вжити заходів завдяки своєму службовому становищу для вирішення вказаних питань іншими службовими особами районного військового комісаріату.

Втім, не дивлячись на те, що ОСОБА_6 є суб`єктом злочину, передбаченого за ст. 368 КК України, і не дивлячись на те, що така кваліфікуюча ознака як вимагання неправомірної вимоги не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами, то матеріали провадження містять інші, наведені вище підстави для виправдання останнього.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх доказів, які б підтверджували вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , тому суд визнає ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та виправдовує його у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного злочину відповідно до п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Як особистість ОСОБА_52 працездатний, призваний 18.03.2014 року по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується задовільно (т. 1 а.с. 141-145,147).

Запобіжний захід ОСОБА_6 в ході судового розгляду не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Підстави для стягнення з обвинуваченого витрат на проведення експертиз відсутні, оскільки такі витрати у відповідності до ст.124 КПК України стягуються з обвинуваченого на користь Держави у разі ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 1979 року народження визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_6 в ході судового розгляду не обирався.

Підстави для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, а саме витрат на проведення експертизи, - відсутні.

Речові докази:
- грошові кошти у сумі 600 доларів США номіналом 100 доларів у кількості 6 штук: серії 1999 року, у кількості 1 штуки, з серійним номером ВВ16993325В; серії 2001 року у кількості 1 штуки з серійним номером СВ52643352С; серії 2003 року у кількості 1 штуки з серійним номером DB51006955A; серії 2003А року у кількості 1 штуки з серійним номером FK64810373В; серії 2006А року у кількості 2 штук, з серійними номерами: КЕ07805535В, KB85166396Q - повернути за належністю до Управління Служби безпеки України в Харківській області;
- чохол від телефону повернути власнику ОСОБА_6 .
- ватні тампони зі змивами долонь рук ОСОБА_6 та контрольний тампон знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти діб до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя