Справа № 589/2756/19
Провадження № 1-кс/589/1719/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 року м.Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , що погоджено з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Свеса Ямпільського району Сумської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2019 до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання, яке мотивоване наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчий вказує, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що у ОСОБА_6 відсутнє постійне джерело доходів, що підтверджується відсутністю трудової зайнятості та відсутністю стійких соціальних зв`язків; крім того, зважаючи на тяжкість покарання за вчинене правопорушення, не можна виключати того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого, підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, всі обставини кримінального правопорушення не встановлено, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , є місцевим мешканцем в місці, де вчинено кримінальне правопорушення, практично всі встановлені за нетривалий проміжок часу свідки є знайомими особами підозрюваному, в зв`язку з чим існують достатньо підстав вважати, що перебуваючи на свободі матиме можливість погрозами чи умовляннями здійснювати заходи до зміни чи відмови від надання в подальшому свідчень вже встановленими свідками, з метою перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі обгрунтовуючи його тими ж доводами, які викладені в тексті клопотання.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили. Підозрюваний просив не позбавляти його свободи та застосувати до нього домашній арешт. Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши думки учасників розгляду заявленого клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000145, відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2019, правова кваліфікація: ч. 2 ст. 286 КК України.

За текстом повідомленої ОСОБА_6 підозри останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин:

"...24 червня 2019 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з двома пасажирами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ділянці дороги по вулиці Терещенська в смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, рухаючись зі швидкістю близько 60-70 км./год. зі сторони с. Орлівка Ямпільського району Сумської області, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням та зіткнувся з опорою ЛЕМ 29/93, внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, в результаті яких помер в Ямпільській ЦРЛ, в зв`язку з чим водій автомобіля ОСОБА_6 порушив п.п. 2.9-а, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України".

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця дородньо-транспортної події від 24.06.2019, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вищевказувана частина перша ст. 194 КПК України також передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя, виходячи з наданих на обгрунтування клопотання доказів, не вважає даний ризик максимальним. В обгрунтування даного ризику у клопотанні вказується на відсутність у підозрюваного постійного джерела доходів. Однак, дані обставини прямо між собою не пов`язані.

Вказуючи, що ОСОБА_6 , який перебуває у дружніх стосунках із свідками, може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків, слідчий не надав, а прокурор не довів слідчому судді наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи позицію Європейського Суду згідно якої запобіжний захід, який передує покаранню за вироком суду не можна ототожнювати (в тексті рішення рос. мовою "предвосхищать") з покаранням ("Корчуганова проти Росії" рішення від 08 липня 2006 року, заява № 75039/01), слідчий суддя вважає, що сама тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має родичів, які зможуть забезпечувати його харчуванням та іншими предметами першої необхідності, слідчий суддя вважає, що будь-які перешкоди для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

Враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатньо обгрунтованим, та з урахуванням встановлених обставин підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло - будинок АДРЕСА_1 цілодобово та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Дію затримання припинити. Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 25 серпня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1