У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000397.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на речі та документи, які вилучені 10.09.2019 р. під час проведення обшуку у службових приміщеннях ДУ «Південна виправна колонія (№51), а саме: довідку щодо пошкодження споруд та приміщень під час надзвичайної події від 27.05.2019 р.; журнали реєстрації вхідних документів від 01.03.2019 р., 24.05.2019 р.; вимогу від 23.05.2019 р. № 1ж.2/5225/Мл; супровідний лист від 01.07.2019 р. № 2/7.1-61 дск; запит на надання документів від 25.06.2019 р. № 1.2/6874/Мл; накази № 149 Од/ДСК від 27.05.2019 р., № 147 Од/ДСК від 24.05.2019 р., № 146 Од/ДСК від 24.05.2019 р.; журнал реєстрації рапортів про застосування фізичної сили № 2225 від 29.05.2019 р.; копії карт форми №1 на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; наряди на переведення засудженоих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; попутні списки на засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ; термінали мобільного зв`язку «Samsung J6» з двома СІМ-картами; мобільний телефон «Samsung J3» з двома СІМ-картами, які належать ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон «Samsung J6» із СІМ-картами та мобільний телефон «Samsung J3» із СІМ-картою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільні телефони та зобов`язати повернути їх.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді від 10.09.2019 р. не містить відомостей про надання дозволу на вилучення мобільних телефонів посадових осіб ДУ «Південна виправна колонія (№ 51), а лише надавався дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення мобільних телефонів, якими користується керівництво Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Він не являється керівництвом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, а отже слідчі не мали права вилучати мобільні телефони та сім-карти, які йому належать.
11.09.2019 р. ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» звернулась до Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, з клопотанням про повернення вилученого майна, однак відповіді не надійшло.
Клопотання про накладення арешту на майно, вилученого під час обшуку, розглянуто 20.09.2019 р., з порушенням терміну, що підтверджує порушення термінів звернення з клопотанням про арешт протягом 48 годин з моменту вилучення майна.
ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» направила скаргу на бездіяльність слідчого з клопотанням про зобов`язання слідчого повернути вилучені під час обшуку мобільні телефони ОСОБА_5
02.10.2019 р. з реєстру судових рішень стало відомо про винесення ухвали слідчого судді про накладення арешту на речі та документи, вилучені 10.09.2019 р. під час проведення обшуку у службових приміщеннях ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)».
Ухвалою слідчого судді від 19.09.2019 р. задоволено клопотання слідчого про призначення судово-технічної експертизи комп`ютерної техніки та програмного забезпечення. Тобто, спочатку призначено експертизу, а потім накладено арешт.
Зазначає, що суть вилучення належних йому мобільних телефонів невідома. Подія, відповідно якої відкрито кримінальне провадження, сталась 27.05.2019 р., однак, вилучення під час обшуку проведено 10.09.2019 р., тобто через чотири місяці. Він являється першим заступником начальника установи і був призначений виконуючим обов`язки з 27.07.2019 р., а на період події, яка відбулась 27.05.2019 р., начальником колонії був ОСОБА_13 , який 26.07.2019 р. звільнений та направлений для подальшого проходження служби до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Станом на 02.10.2019 р. за даним кримінальним провадженням про підозру нікому не повідомлено.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000397, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)», неналежно виконуючи свої службові обов`язки, допустили знищення та пошкодження 27.05.2019 р. особами, які відбували покарання в установі, державного майна, будівель, які перебували у користуванні установ виконання покарань, чим спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі. Причинами знищення та пошкодження майна міг бути спротив засуджених запланованому на 27.05.2019 р. загальному обшуку та запланованому на 27.05.2019 р. вивезенню з установи шести засуджених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11
10.09.2019 р. слідчим на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)». Під час обшуку знайдено та тимчасово вилучено документи, що відображають планування, підготовку загальному обшуку, планування, підготовку і вивезення 27.05.2019 р. з установи вказаних шести засуджених, а також два термінали мобільного зв`язку заступника начальника ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)». Викладені у цих документах відомості важливі для кримінального провадження (дозволить перевірити відповідність процедур обшуку і переведення засуджених діючому законодавству і фактичним обставинам їх реалізації). Відомості, які містяться у терміналах мобільного зв`язку ОСОБА_5 , зокрема про телефонне спілкування, у тому числі листування щодо підготовки та проведення обшуку та переведення засуджених, фотознімки також важливі для кримінального провадження, оскільки встановлюють фактичні обставини події, які розслідуються у провадженні.
Постановою слідчого від 11.09.2019 р. вилучені під час обшуку документи і речі (термінали мобільного зв`язку) визнані доказами у кримінальному провадженні.
13.09.2019 року слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 10.09.2019 р. під час проведення обшуку у ДУ «Південна виправна колонія (№51)», а саме: довідку щодо пошкодження споруд та приміщень під час надзвичайної події від 27.05.2019 р.; журнали реєстрації вхідних документів від 01.03.2019 р., 24.05.2019 р.; вимогу від 23.05.2019 р. № 1ж.2/5225/Мл; супровідний лист від 01.07.2019 р. № 2/7.1-61 дск; запит на надання документів від 25.06.2019 р. № 1.2/6874/Мл; накази № 149 Од/ДСК від 27.05.2019 р., № 147 Од/ДСК від 24.05.2019 р., № 146 Од/ДСК від 24.05.2019 р.; журнал реєстрації рапортів про застосування фізичної сили № 2225 від 29.05.2019 р.; копії карт форми №1 на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; наряди на переведення засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; попутні списки на засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ; термінали мобільного зв`язку «Samsung J6» з двома СІМ-картами; мобільний телефон марки «Samsung J3» з двома СІМ-картами, які належать ОСОБА_5 ..
Клопотання мотивоване тим, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому відповідно до ч .3 ст. 170 КПК України на нього необхідно накласти арешт.
Врахувавши, що слідчим доведено, що вилучене під час обшуку у ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на ці речі для забезпечення виконання завдань кримінального провадження, незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цих речей.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчим суддею постановлена 20.09.2019 р. без виклику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 , як стверджує апелянт, про накладення арешту на майно він дізнався 02.10.2019 р., при цьому матеріали судового провадження не містять даних на підтвердження того, що копія ухвали слідчого судді направлялась або вручалась ОСОБА_5 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущений і апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до ЄРДР за № 0000397 внесені відомості за ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом допущення службовими особами ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)», внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, знищення та пошкодження 27.05.2019 р. особами, які відбували покарання в установі, державного майна, будівель, які перебували у користуванні установ виконання покарань, чим спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі.
Ухвалою слідчого судді від 10.09.2019 р. групі слідчих Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, групі прокурорів у даному кримінальному провадженні та оперативним співробітникам УСБУ в Одеській області дозвіл на проведення обшуку у службових приміщеннях ДУ «Південна виправна колонія (№ 51) Міністерства юстиції», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9.
10.09.2019 р. під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді, обшуку знайдено та тимчасово вилучено документи, що відображають планування, підготовку загальному обшуку, планування, підготовку і вивезення 27.05.2019 р. з установи шести засуджених, а також два термінали мобільного зв`язку заступника начальника ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)».
Постановою слідчого від 11.09.2019 р. вилучені під час обшуку документи і речі визнані доказами у кримінальному провадженні.
Оскільки встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що виявлене та вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, на думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

Доводи апелянта про проведення обшуку з порушенням діючих норм КПК України позбавлені підстав, оскільки в даному провадженні мають розглядатися питання щодо підстав і мети арешту майна, і оцінка обставин проведеного обшуку перебуває за межами предмету розгляду. А питання законності процедури проведення обшуків вирішується судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000397, без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3