Справа № 466/378/19
В И Р О К

іменем України

19 червня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження :

прокурор Львівської місцевої
прокуратури № 2 ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6
(діє на підставі ордера серія ЛВ № 138671 від 10.04.2019 року )

Кримінальне провадження 1-кп/466/252/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 06.01.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянин України, українця, працює на фірмі «Паланганікомара» у м. Паланга Республіки Литва, розлучений, на утриманні малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 89 КК України раніше не судимий, зареєстрованій та проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,-
встановив:

ОСОБА_5 , 02.01.2019 року протягом дня, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Хуавей» вартістю 2000 грн., в якому находились картки оператора «Лайф» вартістю 45 грн., та «Київстар» вартістю 45 грн., на рахунку якого було 80 грн., чим спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 2 170 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ,, свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - визнав повністю, щиро розкаявся, та суду показав, що дійсно 02.01.2019 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його матері та де він з нею проживає, викрав належний матері телефон.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_5 проживає разом із нею за адресою АДРЕСА_2 , та 02.01.2019 року викрав з квартири належний їй телефон. Пояснила, що її син, обвинувачений ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями, на що йому потрібні гроші, також зазначила, що він ( ОСОБА_5 ) її син і вона ( ОСОБА_4 ) його шкодує, однак їй час від часу буває страшно знаходитись з ним в одному приміщенні. Матеріальну шкоду син їй не відшкодував.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 03.01.2019 року близько 19 год.00 хв., маючи повторний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу із коридору таємно викрав пральну машинку марки «Арістон» вартістю 4000 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4 000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ,, свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - визнав повністю, щиро розкаявся, та суду показав, що дійсно 03.01.2019 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його матері та де він з нею проживає, викрав пральну машинку марки «Арістон».

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_5 проживає разом із нею за адресою АДРЕСА_2 , та 03.01.2019 року викрав з квартири пральну машинку марки «Арістон».

Матеріальну шкоду не відшкодовано та пральну машинку не повернуто.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 04.01.2019 року протягом дня, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з та корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук марки «Асус» вартістю 4 200 грн., чим спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму

4 200 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ,, свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - визнав повністю, щиро розкаявся, та суду показав, що дійсно 04.01.2019 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його матері та де він з нею проживає, викрав ноутбук марки «Асус».

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_5 проживає разом із нею за адресою АДРЕСА_2 , та 04.01.2019 року викрав з квартири ноутбук марки «Асус».

Матеріальну шкоду їй не відшкодовано та ноутбук марки «Асус» не повернуто.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченного ч.2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 05.01.2019 року близько 12 год.00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав DVD - програвач марки «Самсунг Р-350» вартістю 518 гривень, та електричну духовку невстановленої марки, вартістю 900 гривень, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1418 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ,, свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - визнав повністю, щиро розкаявся, та суду показав, що дійсно 05.01.2019 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його матері та де він з нею проживає, викрав DVD - програвач марки «Самсунг Р-350» та електричну духовку.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_5 проживає разом із нею за адресою АДРЕСА_2 , та 05.01.2019 року викрав з квартири DVD - програвач марки «Самсунг Р-350» та електричну духовку.

Матеріальна шкода їй не відшкодована та викрадені речі не повернуто .

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченного ч.2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 06.01.2019 року близько 12 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав холодильник марки «Енержія аміка» вартістю 1500 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальні шкоди на загальну суму 1500 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ,, свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - визнав повністю, щиро розкаявся, та суду показав, що дійсно 06.01.2019 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його матері та де він з нею проживає, викрав холодильник марки «Енержія аміка».

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_5 проживає разом із нею за адресою АДРЕСА_2 , та 06.01.2019 року викрав з квартири холодильник марки «Енержія аміка».

Матеріальна шкода їй не відшкодована та викрадені речі не повернуто, однак показала, що холодильник марки «Енержія аміка» їй повернули працівники поліції та передали як речовий доказ на відповідальне зберігання.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченного ч.2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації (69), за місцем свого проживання характеризується позитивно (а.с.68), раніше в порядку статті 89 КК України не судимий (а.с.66), офіційно працевлаштований, перебуває на диспансерному обліку в Департамент охорони здоров`я Львівської облдержадміністрації КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» з січня 2015 року з діагнозом розлади психічної поведінки в наслідок вживання алкоголю (а.с.64), не перебуває на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері (65).

Обставини, які відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання судом визнається щире каяття, вибачення перед потерпілою.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

Враховуючи викладене, обставини вчиненого крим інального правопорушення, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 , а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , - суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального позбавлення його волі.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода в сумі 13 288 грн, яка обвинуваченим не відшкодована.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Згідно постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області про визнання та приєднання речових доказів від 10.01.2019 року (а.с. 63) речовими доказами визнано холодильник марки «Enefgia amica», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000073 від 06.01.2019 року не обирався.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 100, 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України , -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, - тому остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у провадженні:

- викрадений ОСОБА_5 та вилучений працівниками поліції холодильник марки «Enefgia amica», який який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 залишити потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -
http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1